УХВАЛА

15 травня 2023 року 
м. Київ

справа №420/15577/22
адміністративне провадження № К/990/15498/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бучик А.Ю.,
суддів: Рибачука А.І.,  Стрелець Т.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі № 420/15577/22 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
В жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України у формі затвердженого Міністром оборони України протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.01.2022 № 4 в пункті 7, яким відмовлено їй у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до  ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  у розмірі відповідно до пункту «а» частини 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути її заяву про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  у розмірі відповідно до пункту «а» частини першої  ст. 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  та прийняти рішення про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги відповідно до  ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  у розмірі відповідно до пункту «а» частини 1  ст. 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2023, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2023, позов  задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України у формі затвердженого Міністром оборони України 18.01.2022 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.01.2022 № 4 в пункті 7, яким відмовлено позивачці у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до  ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  у розмірі відповідно до пункту «а» частини 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Зобов`язано Міністерства оборони України повторно розглянути заяву позивачки про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до  ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  у розмірі відповідно до пункту «а» частини 1  ст. 16-2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  та прийняти відповідне рішення 
Не погодившись з вказаними судовими рішеннями відповідач подав касаційну скаргу, яка надійшла та зареєстрована у Верховному Суді 01.05.2023.
Колегія суддів перевірила наведені в касаційній скарзі обґрунтування для реалізації права на касаційне оскарження, дослідила додані до неї матеріали і дійшла висновку про таке.
Предметом оскарження в зазначеній справі є відмова у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до частини четвертої  статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі      Закону України     «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених  частиною першою  статті 266-  цього Кодексу.
Згідно з пунктом 3 частини шостої  статті 12 КАС України  для цілей цього  Кодексу  справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
У даній справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої  статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України  судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу  розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. 
Так, процесуальний закон передбачає умови, за наявності яких справи незначної складності можуть переглядатися в касаційному порядку.
Посилання скаржника на той факт, що вказана справа помилково віднесена до категорії справ незначеної складності повністю спростовується положеннями  статті 12 КАС України, яка містить вичерпний перелік справ, які розглядаються за правилами загального позовного провадження. До того ж, за предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження, оскільки стосується призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпункті «г» пункту 2 частини 5  статті 328 КАС України.
Крім того, суд апеляційної інстанції ухвалив рішення у цій справі з урахуванням правових висновків, викладених у постановах від 28.11.2019 у справі № 815/199/18, від 28.01.2020 у справі №2240/2957/18, від 28.02.2020 у справі № 820/6689/17. 
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».
Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Згідно з пунктом 1 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями  328,  333,  359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі №420/15577/22 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                               А. Ю. Бучик

Судді:                                                                                                        А. І. Рибачук

                                                                                                              Т. Г. Стрелець