КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                            
       Єдиний унікальний номер справи: 369/10/20                 Головуючий у суді першої інстанції: Дубас Т.В.
       Номер провадження: 22-ц/824/1589/2023                         Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
11 травня 2023 року                                                                                    м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого - Коцюрби О.П.,
суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А., 
 
розглянув  у порядку письмового провадження  в м. Києві  матеріали  цивільної  справи  за   апеляційною  скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діють представники - адвокати Грабар Микола Федорович, Казановська Марина Миколаївна, Поліщука Ігоря  Володимировича, в інтересах якого діє представник - адвокат Волинець Ірина Миколаївна на ухвалу Києво-Святошинського  районного  суду Київської  області  від 28 січня  2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою  відповідальністю «Петрівський квартал 2»  про стягнення пені,  відшкодування  матеріальної  і  моральної  шкоди,- 
 
В С Т А Н О В И В:
 
В Києво-Святошинський районний суд Київської області звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі - позивачі) з позовом до Товариства з обмеженою  відповідальністю «Петрівський квартал 2» (далі - ТОВ «Петрівський квартал 2», відповідач, товариство) про стягнення пені, відшкодування  матеріальної  і  моральної  шкоди. 
Представники позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокати          Грабар М.Ф., Казановська М.М., Волинець І.М.,  04 лютого 2021 року подали до Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву про збільшення позовних вимог та про зміну предмету позову шляхом за`явлення позивачами додаткових позовних вимог про захист прав споживачів і про внесення змін до договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, в прийнятті якої,судом першої інстанції 07 грудня 2021 року їм відмовлено.
Через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області, 28 січня 2022 року до суду, від представників позивачів надійшла заява про повторний розгляд заяви від 04 лютого 2021 року про збільшення позовних вимог та про зміну предмету позову шляхом за» явлення позивачами додаткових позовних вимог про захист прав споживачів і про внесення змін до договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, яку просили задовольнити. 
Ухвалою Києво-Святошинського  районного  суду Київської  області  від    28 січня  2022 року відмовлено  у прийнятті до розгляду  та  повернуто  позивачам  заяву представників позивача ОСОБА_1 - адвокатів Грабар М.Ф., Казановської М.М. та представника позивача ОСОБА_2 - адвоката                Волинець І.М. про збільшення розміру позовних вимог та зміну предмету позову. 
Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якої діють адвокати Грабар М.Ф., Казановська М.М., Поліщук І.В., в інтересах якого діє адвокат Волинець І.М., подали  апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права  при  постановленні  ухвали  та  її  незаконність,  просили скасувати ухвалу  суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначили,  що  позивачі  дотримались  всіх  передбачених  ч. 2 ст. 49 ЦПК  України  вимог  щодо  подання  заяви  про  збільшення  позовних  вимог  і  зміну  предмету  позову,  подали  її   до  закінчення  підготовчого  провадження  і  передбачених  законом   підстав  для  повернення  цієї заяви  у  суду  не  було.
Зазначають,  що  заява  позивачів  від 04 лютого 2021  року  про  збільшення  позовних  вимог  та  зміну  предмету  позову  не  містить  положень  про  одночасну  зміну  предмету  позову  та  підстав  позову.
Вказують  на  те,  що  відмова  суду  у  прийнятті  заяви  фактично  є  відмовою  позивачам  у  доступі  до  правосуддя.
У  відзиві  на  апеляційну  скаргу позивачів,  ТОВ «Петрівський квартал 2»   доводи  апеляційної  скарги  заперечило,  ухвалу  суду  першої  інстанції  вважає  законною.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 травня 2022 року    поновлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 строк  на  апеляційне   оскарження  ухвали  Києво-Святошинського  районного  суду  Київської  області  від 28 січня 2022 року  та  відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою  Київського апеляційного суду від 21  червня  2022 року, справу призначено до розгляду в порядку письмового позовного провадження  без  повідомлення  учасників  справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до  висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню,  виходячи  із  наступного.
Судом  першої  інстанції  встановлено,  що  02 січня 2020  року  позивачі  ОСОБА_1   і ОСОБА_2   звернулись  в Києво-Святошинський районний суд Київської області  із  позовом,  в  якому  просили стягнути з відповідача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2»  на користь позивача - ОСОБА_1 пеню в розмірі 176 950,18 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» на користь позивача - ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 158 000,00 грн; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» на користь позивача - ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 125 000,00 грн.; стягнути з відповідача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2»  на користь позивача - ОСОБА_2 пеню в розмірі 176 950,18 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» на користь позивача - ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 158 000,00 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» на користь позивача - ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 125 000,00 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» на користь  кожного  із  позивачів - ОСОБА_1   і ОСОБА_2 судові витрати по даній цивільній справі, орієнтований розрахунок яких зазначений у позовній заяві, та які будуть документально підтверджені позивачами або їх представниками на момент винесення судом рішення по цій справі.
В подальшому, 04 лютого 2021  року,  позивачі,  в  особі  представників - адвокатів Грабар М.Ф., Казановської М.М. та Волинець І.М. звернулись в Києво-Святошинський районний суд Київської області  із  заявою  про  збільшення  розміру  позовних  вимог  та  про  зміну  предмету  позову, в якій, за результатами розгляду даної цивільної справи просили Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалити судове рішення про задоволення позовних вимог позивача - ОСОБА_1 , яким, визнати порушення прав позивача -            ОСОБА_1 , як споживача, допущене відповідачем - ТОВ «Петрівський квартал 2», як продавцем та виконавцем, та факт здійснення нечесної підприємницької діяльності з боку ТОВ «Петрівський квартал-2» при продажу позивачам квартири АДРЕСА_1 ; внести зміни до Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру        № 18/ЛУ16-А від 28 жовтня 2016 року, виклавши пункт 2.4. цього Договору в такій редакції: «Пункт 2.4. Строк прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію - 31 травня 2017року. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього Договору»; внести зміни до Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 18/ЛУ16-А від 28 жовтня 2016 року, виклавши пункт 6.2. цього Договору в такій редакції: «Пункт 6.2. У разі недотримання строку прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва понад 3 місяці від строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію, зазначено у пункті 2.4. цього Договору, Продавець сплачує пеню покупцю у розмірі 0,1% від суми Ціни майнових прав на квартиру та суми, сплаченої Покупцем за придбання деривативу згідно Поговору купівлі-продажу деривативу та згідно Форвардного контракту (пункт 4.1. цього Договору), за кожен день прострочення. За перші 3 місяці періоду прострочення від строку прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію, зазначеного у пункті 2.4. цього Договору, пеня не нараховується та не сплачується»; стягнути з відповідача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2»  на користь позивача - ОСОБА_1 пеню в розміні 176 950,18 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» на користь позивача - ОСОБА_1   матеріальну шкоду у розмірі 158 000,00 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» на користь позивача - ОСОБА_1   моральну шкоду у розмірі 125 000,00 грн.; на підставі ст. ст. 133, 137, 138 ЦПК України, стягнути з відповідача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2»  на користь позивача - ОСОБА_1 всі понесені позивачем ОСОБА_1   по даній цивільній справі судові витрати, орієнтовний розрахунок яких зазначений у позовній заяві, та які будуть документально підтверджені позивачем або її представниками на момент винесення судом рішення по цій справі.
В частині  позовних  вимог ОСОБА_2 просили стягнути з відповідача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» на користь позивача - ОСОБА_2 , пеню в розмірі 176 950,18 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2» на користь позивача -  ОСОБА_2 , матеріальну шкоду у розмірі 158 000,00 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2»  на користь позивача -  ОСОБА_2 , моральну шкоду у розмірі 125 000,00 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2»  на користь позивача - ОСОБА_2 , всі понесені позивачем ОСОБА_2 по цивільній справі судові витрати, орієнтовний розрахунок яких зазначений у позовній заяві, та які будуть документально підтверджені позивачем або його представником на момент винесення судом рішення по цій справі.
Постановлюючи  оскаржувану  ухвалу  про  відмову  в  прийнятті  і  повернення  заяви,  суд  першої  інстанції  виходив  із  того,  що правові підстави для прийняття заяви з додатковими вимогами відсутні, оскільки за такою заявою заявляється вимога, яка є новою, що не є за своїм змістом збільшенням розміру позовних вимог та суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, тобто, є окремою та самостійною позовною вимогою, що не передбачено процесуальним законом.
Крім того, суд  вказав, що заява про збільшення позовних вимог в частині зміни предмету позову не відповідає вимогам  ст. 49 ЦПК України, оскільки позивач змінює не тільки предмет, але й підстави позову і її слід розглядати як новий позов з новими позовними вимогами, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з положеннями ЦПК України.
Проте,  колегія  суддів  із  вказаними  висновками  не  погоджується,  так  як  вони  не  відповідають  обставинам  справи  і  вимогам  закону.
У ч.1 ст.13 ЦПК  України  зазначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно  до ч.ч. 2, 3 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. 
Згідно  п.1 ч.1 ст.189 ЦПК  України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.
За приписами п.3 ч. 2 ст.197 ЦПК України, у підготовчому  засіданні  суд, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.
Як  вбачається  із  матеріалів цивільної справи, 08 січня 2020  року Києво-Святошинським  районним  судом Київської  області  прийнято до розгляду  позовну  заяву, відкрито  провадження  у  цивільній  справі  за  позовом      ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою  відповідальністю «Петрівський квартал 2»  про стягнення пені,  відшкодування  матеріальної  і  моральної  шкоди та  призначено  підготовче   судове  засідання  на 9:30 год.,              17 березня 2020  року (том 1 а.с.118).
Також, 04 лютого 2021  року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі  представників - адвокатів Грабар М.Ф., Казановської М.М., Волинець І.М. подали до Києво-Святошинського районного суду Київської області  заяву про збільшення розміру  позовних  вимог  та  про  зміну  предмету позову (шляхом  заявлення  позивачами  додаткових  позовних  вимог  про захист прав  споживачів  і  про  внесення  змін  до  договору  купівлі-продажу  майнових  прав  на  квартиру)    (том 3  а.с.44-60).  
 Станом  на  04 лютого 2021 року - час  подання  заяви   позивачів  про  збільшення  позовних  вимог і зміну предмету  позову,  підготовче  провадження  у  даній  справі   не  закінчене,   у  справі  оголошено  перерву  (том 3 а.с. 63-64). 
Отже,  позивачі подали  зазначену  заяву    до   закінчення  підготовчого  провадження,  тобто   у  строки,  встановлені  ЦПК  України.
Проаналізувавши  зміст  заяви  позивачів  від  04 лютого 2021 року,  колегія  суддів  не  погоджується  із  висновком  суду першої  інстанції   про  те,  що заява про збільшення позовних вимог в частині зміни предмету позову не відповідає вимогам  ст. 49 ЦПК України  з  тих  підстав,  що  позивач змінює не тільки предмет але й підстави позову і її слід розглядати як новий позов з новими позовними вимогами, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з  ЦПК України.
Так, заява позивачів  від  04 лютого 2021 року  відповідає  вимогам,  встановленим ст.ст. 182, 183 ЦПК  України   і  є  заявою  про  зміну  предмету  позову,  шляхом  заявлення  позивачами  додаткових  позовних  вимог  про  захист  прав  споживачів  і  про  внесення  змін  до  договору  купівлі-продажу  майнових  прав  на  квартиру,   а  вимоги  про  стягнення  пені,  матеріальної  шкоди  і моральної  шкоди  є  однаковими    з   позовними  вимогам,  викладеними  у  первісній  позовній  заяві,  тобто  незмінними.
Таким  чином,  позивачі  скористались   передбаченим  процесуальним  законом  правом  на   часткову  зміну  предмету    позову  і  подали   заяву  до  закінчення  підготовчого  провадження, що  відповідає  вимогам  ст.ст. 49, 189, 197 ЦПК  України.
Відповідно  до ч. 4 ст. 263 ЦПК  України, при  виборі  і  застосуванні  норми  права  до  спірних  правовідносин  суд   враховує  висновки  щодо   застосування  відповідних  норм  права,  викладені  в  постановах Верховного Суду.
У   постанові Великої Палати Верховного Суду  від 13 жовтня 2020  року  у  справі № 369/10789/14-ц    зазначено,  що за  статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі    № 569/17272/15-ц та від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17.
У  постанові  Верховного Суду у  складі  Об`єднаної  палати  Касаційного  цивільного суду    від  01 листопада 2021  року  у  справі № 405/3360/17  викладена  правова  позиція  щодо  права  позивача   збільшити  зменшити  позовні  вимоги  або  подати  заяву  про  зміну  предмету  позову, з якої вбачається, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Позовом, у процесуальному сенсі, є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року  у справі № 487/10128/14-ц).
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому, в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви  та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи, що висновок суду про  відмову  у  прийнятті  до  розгляду заяви  позивачів про  збільшення  позовних  вимог і зміну предмету  позову  від               04 лютого 2021 року   і  повернення  заяви   не  відповідає  обставинам  справи,  судом  допущено  порушення  норм  процесуального  права,  які  призвели до постановлення помилкової ухвали,  колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала  -  скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діють представники - адвокати Грабар Микола Федорович, Казановська Марина Миколаївна, Поліщука Ігоря  Володимировича, в інтересах якого діє представник - адвокат Волинець Ірина Миколаївна на ухвалу Києво-Святошинського  районного  суду Київської  області  від 28 січня  2022 року задовольнити.
Ухвалу Києво-Святошинського  районного  суду Київської  області  від        28 січня  2022 року  скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий:                                                                        О.П. Коцюрба

Судді:                                                                                    І.М.Білич

                                                                                               Т.А. Слюсар