ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2023 року          м.Дніпро         Справа №  904/5087/22
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді:  Верхогляд Т.А. (доповідач)    
суддів: Кузнецова В.О., Паруснікова Ю.Б.,
секретар судового засідання Колесник Д.А.   
представники сторін: 
від Фонду державного майна України:          Бабій Артур Борисович, адвокат, виписка з ЄДР №1000701070038011281 від 17.02.2022 року;
від АТ "Дніпроазот":          Бобиль Василь Володимирович, адвокат, ордер серії АЕ №1170012 від 23.11.2022 року;
від          АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськаз": Азаренков Станіслав Миколайович, адвокат, довіреність №01Др-204-1222 від 07.12.2022 року
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2023 року (повний текст складено 16.02.2023 року) у справі №904/5087/22 (суддя Бєлік В.Г.)
за позовом Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ", м. Кам`янське, Дніпропетровська   область 
до відповідача-1: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськаз", м. Дніпро
відповідача-2: Фонду  державного майна  України, м. Київ 
про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

          Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2023 року  у справі №904/5087/22 позовну заяву Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськаз" та Фонду державного майна України про визнання права власності залишено  без розгляду.
          Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що  неявка позивача, повідомленого про час та місце слухання справи належним чином і не надходження від нього будь-яких заяв про розгляд справи за його відсутності та неповідомлення ним причин такої неявки, на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позову без розгляду.
          Не погодившись з  ухвалою  суду першої інстанції, позивач  оскаржив   її  в апеляційному порядку.
          В апеляційній скарзі зазначає, що  суд першої інстанції прийняв ухвалу про залишення позову без розгляду з порушенням правил територіальної підсудності. Відповідачем у даній справі є Фонд державного майна України і відповідно до частини 5 статті 30 Господарського процесуального кодексу України дана справа мала розглядатися господарським судом, на який поширюється юрисдикція на місто Київ, де знаходиться вказаний орган центральної виконавчої влади.
              Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції має скасувати оскаржувану ухвалу та згідно частини 1 статті 279 Господарського процесуального кодексу України направити справу за встановленою законом підсудністю.
         Також апелянт вказує на відсутність у суду підстав для залишення позову без розгляду, оскільки ухвала суду про призначення першого підготовчого засідання на 15.02.2023 року поштою позивачу не направлялась. Крім того, на телефонний запит представника позивача на телефонний номер господарського суду +39 (056) 377-19-02 представнику позивача було повідомлено, що судове засідання не відбудеться, оскільки 15.02.2023 року суддя Бєлік В.Г. знімає зі складу всі призначені на 15.02.2023 року судові справи, а наступну дату судового засідання повідомлять пізніше.
          Апелянт просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2023 року у справі №904/5087/22; направити справу № 904/5087/22 за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва (адреса: 01054, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 44-В).
          У відзиві на апеляційну скаргу відповідач -1 заперечує проти наведених апелянтом доводів, вважає оскаржувану ухвалу законною, обґрунтованою та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, залишити ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2023 року без змін.
          У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 також поділяє доводи оскаржуваної ухвали, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2023 року у справі № 904/5087/22 залишити без змін.
          Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: 
               З матеріалів справи вбачається, що  позивач подав позов з вимогами до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськаз" ( м. Дніпро ) та  Фонду  державного майна  України ( м. Київ ) про визнання права власності на газопроводи природного газу високого тиску:
- ГРС-2ТЕЦ, загальна довжина 4585 п/м, у тому числі ДУ-400 (2245 п/м) та надземний ДМ-510 (2340 п/м), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.  Кам`янське, вул. Горобця, вул. Маріупольська, вул. Січеславський шлях;
- ГРС-2АМ-76, загальна довжина 4579 п/м, у тому числі ДУ-500 (2184 п/м) та надземний ДУ-600 (2395 п/м), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.  Кам`янське, вул. Горобця, вул. Маріупольська, вул. Січеславський шлях;
- ГРС-2ТЕЦ (Японія), загальна довжина 4695 п/м, у тому числі ДУ-500 (2173 п/м) та надземний ДУ-600 (2523 п/м), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.  Кам`янське, вул. Горобця, вул. Маріупольська, вул. Січеславський шлях.
          Відповідно до ухвали суду від 18.01.2023 року у даній справі (том 1 а.с.192-193) позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 15.02.2023 року на 10 год. 30 хв.
          Серед іншого явку сторін у судове засідання визнано не обов`язковою, залишивши її на розсуд учасників справи (п.5 резолютивної частини ухвали).
          Відповідно до п.6 резолютивної частини вказаної ухвали суд прийняв рішення додатково повідомити всіх учасників справи про день, час та місце судового засідання, а також про зміст даної ухвали суду шляхом направлення її на відомі суду електронні адреси, передачі телефонограм та  розміщення відповідного оголошення  на сайті Судової влади.
          На зазначеній ухвалі стоїть відмітка канцелярії суду про неможливість відправки ухвали сторонам у зв`язку з відсутністю фінансування.
          Також матеріали справи містять довідку про доставку електронного листа позивачу  на електронну адресу: office@azot.com.ua (том 1 а.с. 195).
          Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
          Згідно частини 2 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (вручення судового рішення) учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.
          В даному випадку позивач в позовній заяві зазначив, що офіційна електронна адреса Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" відсутня (том 1 а.с.1).
       Відповідно до статті 226 Господарського процесуального кодексу України визначено випадки, за наявності яких суд залишає позов без розгляду.
    Згідно пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України  суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
          Відповідно до оскаржуваної ухвали суд дійшов висновку про те, що позивач повноважного представника для участі в підготовчому засіданні 15.02.2023 року не направив; не зважаючи на належне повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи, будь-яких заяв із зазначенням причин такої неявки, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не направив.
          Колегія суду звертає увагу, що даний висновок суду суперечить раніше прийнятій судом ухвалі від 18.01.2023 року, якою явка позивача в підготовче засідання суду на 15.02.2023 року не визнавалась обов`язковою. 
      Крім того, суд не повідомив позивача про дату і час розгляду справи у відповідності до вимог  статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України. Довідка про доставку електронного листа позивачу (том 1 а.с.195) підтверджує факт направлення судом ухвали від 18.01.2023 року на електронну адресу, яка не є офіційною електронною адресою позивача. Засобами поштового зв`язку рекомендованим листом  з повідомленням про вручення ухвала від 18.01.2023 року позивачу також не направлялась.
          Відповідно до частини першої статті 177 Господарського процесуального кодексу України визначено завдання підготовчого  провадження, зокрема, суд має вчинити необхідні дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. 
          Дії, які суд має вчинити в підготовчому засіданні, порядок проведення підготовчого засідання унормовано приписами статті 182 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи (пункт 10) та здійснює дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті (пункт 19).
          Відповідно до частини 1 статті 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.
          Оскільки явка позивача в підготовче судове засідання обовязковою не визнавалась, у суду були відсутні підстави для висновку про неповажність причин неявки позивача.
          Крім того, в матеріалах справи була наявна  позиція позивача на всі заяви відповідачів; неявка представника позивача не перешкоджала розгляду справи; судом не встановлювалось, яким чином неявка позивача перешкоджає проведенню першого підготовчого засідання.
          За викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд в підготовчому засіданні, за наявності можливості його проведення, не з`ясував правильність вибору позивачем підсудності даного спору.
          Колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апелянта про те, що позов прийнято судом з порушенням правил територіальної підсудності.
          Так, відповідно до частини 5  статті 30 Господарського процесуального кодексу України   передбачено, що спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.
          У даному випадку одним із відповідачів по справі є Фонд державного майна України, тому справа відноситься до виключної підсудності господарського суду міста Києва.
          Оскільки посилання на порушення судом правил підсудності є одним із доводів апеляційної скарги особи, яка є позивачем у справі, колегія суддів зазначає, що прийнявши оскаржувану ухвалу, суд позбавив позивача можливості заявити відповідне клопотання про направлення справи за належною підсудністю.
          Саме ці питання, на думку колегії суддів, охоплюються вимогами статей 177,182 Господарського процесуального кодексу України, які приписують, що суд має в підготовчому засіданні здійснити дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
          Щодо вимог апелянта скасувати оскаржувану ним ухвалу та направити справу за належною підсудністю, то вони задовольняються судом частково.  При цьому колегія суддів керується наступним: 
          Стаття 279 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для скасування судового рішення і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
          Судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) (частина 1).
                 Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи (частина 2).
       При розгляді апеляційної скарги було встановлено, що позивач не заявив про не підсудність даної справи господарському суду Дніпропетровської області, оскільки фактично оскаржуваною ухвалою суд позбавив АТ "ДніпроАЗОТ" такої можливості,.
      Дане питання має бути вирішено судом першої інстанції відповідно до частини 9 статті176 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
          На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи суду про залишення позову без розгляду суперечать  обставинам справи та нормам процесуального права. Ухвала від 15.02.2023 року у даній справі підлягає скасуванню.
          Питання щодо направлення справи за територіальною підсудністю заявленого спору слід вирішити суду першої інстанції за результатом розгляду даної апеляційної скарги. 
          Отже, апеляційну скаргу слід задовольнити частково - в частині скасування оскаржуваної ухвали. В іншій частині  вимог - щодо направлення справи № 904/5087/22 за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва - апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
          Керуючись статтями 269, 275, 277, 280-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -                    
                                                                                                                                                                                                        ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу  задовольнити частково.
          Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2023 року  у справі №904/5087/22 скасувати.
          Справу №904/5087/22 направити до господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

          Головуючий суддя                                                          Т.А. Верхогляд   

          Суддя                                                                                 В.О. Кузнецов  
 
          Суддя                                                                                 Ю.Б. Парусніков           

          Повний текст складено 27.04.2023 року.