КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                                                  
Справа №  753/19975/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1211/2023
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
05 квітня 2023 року                                                                                                            м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                                                              
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Кулікової С.В., Музичко С.Г.,                                                            
                                         при секретарі      Савіцькій Д.А.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за  позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про стягнення суми у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Трусової Т.О.,- 
   встановив:
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом.
З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просила: стягнути з ОСОБА_2 на свою користь за прострочення виконання основного зобов`язання 3 % річних від загальної суми боргу за кожен день прострочення за користування чужими грошима в розмірі 481 950 грн 50 коп.; пеню в розмірі 3 % річних від загальної суми боргу за кожен день прострочення в розмірі 557 100 грн; інфляційне збільшення боргу в сумі 4 037 грн 98 коп.; 3 % річних від простроченої суми 1 525 грн 07 коп., а всього 1 044 613 грн 05 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 листопада 2017 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 укладено договір про надання юридичних послуг.
ОСОБА_2 оплату передбачену договором не здійснив, що підтверджується рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року.
Договором від 08 листопада 2017 року було передбачено обов`язок сплатити на користь ФОП ОСОБА_3 відсотки за користування чужими грошима та пеню у разі не сплати (несвоєчасної оплати) коштів передбачених договором.
На підставі договору відступлення права вимоги від 03 листопада 2020 року, позивач має право вимоги за договором про надання юридичних послуг.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 зазначила, що рішення суду законне та обґрунтоване.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що на підставі рішення суду зобов`язання ОСОБА_2 перед ФОП ОСОБА_3 із договірних трансформувалися у зобов`язання, пов`язане з виконанням рішення суду, при цьому позивач у передбачений процесуальним законом спосіб не набула права вимоги до відповідача у вказаному зобов`язанні, а відтак і право на одержання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України у неї відсутнє.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції.
Встановлено, що 08 листопада 2017 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 укладено договір про надання юридичних послуг.
Згідно п. 5.1.1. договору,  замовник сплачує на користь виконавця попередню оплату в розмірі 15 000 грн в день укладення цього договору.
Відповідно до п. 5.1.3. договору, у випадку вирішення справи на користь замовника, замовник додатково сплачує на користь виконавця грошову винагороду в розмірі 15 000 грн не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили або добровільного призначення пенсії відповідним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві в добровільному (позасудовому) порядку.
Пунктом 9 договору, передбачено, що замовник в разі несплати (не своєчасної оплати) коштів, передбачених цим договором, сплачує на користь виконавця пеню в розмірі 3 % за кожен день прострочення від загальної суми боргу. Також на суму боргу нараховується плата за користування чужими грошима відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 3 % за кожен день прострочення від загальної суми боргу.
У січні 2018 року ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти в розмірі 15 000 грн, які передбачені п. 5.1.3 договору про надання юридичних послуг.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 вересня 2019 року, яке набрало законної сили 14 жовтня 2019 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_3 кошти за договором про надання юридичних послуг в сумі 15 000 грн.
16 вересня 2020 року видано виконавчий лист № 753/1831/18.
13 жовтня 2020 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.
Згідно інформації про здійснені відрахування та виплати за ВП № НОМЕР_1, з пенсії ОСОБА_2 здійснюються відповідні відрахування.
03 листопада 2020 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги.
Відповідно до п. 1 договору, первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з договором про надання юридичних послуг від 08 листопада 2017 року до ОСОБА_2 .
Згідно п. 2 договору, з цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з основного договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору.
Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що згідно договору про відступлення права вимоги від 03 листопада 2020 року, право вимоги за договором про надання юридичних послуг було відступлено на її користь. На підставі ст. 625 ЦК України та враховуючи, що пунктом 9 договору про надання юридичних послуг передбачена відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, відповідач повинен сплатити на користь позивача кошти за прострочення виконання основного зобов`язання, 3 % річних від загальної суми боргу за кожен день прострочення за користування чужими грошима, пеню в розмірі 3 % річних від загальної суми боргу за кожен день прострочення, інфляційне збільшення боргу, та 3 % річних від простроченої суми.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (статті 610 ЦК України).
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України).
Договором про відступлення права вимоги від 03 листопада 2020 року передбачено, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з основного договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору.
Встановлено, що рішенням суду стягнуто грошові кошти з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_3 за договором про надання юридичних послуг.
На підставі рішення суду відкрито виконавче провадження та здійснюються відповідні виконавчі дії.
Згідно копій матеріалів виконавчого провадження стягувачем у виконавчому провадження залишається ФОП ОСОБА_3 . 
Зобов`язання на даний час не виконано.
Укладений договір про відступлення права вимоги не містить умов про перехід права вимоги до нового кредитора щодо стягнення відсотків.
Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 16 серпня 2022 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-       
   постановив:
 
Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 серпня 2022 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови виготовлено 10 квітня 2023 року.

 
 
Суддя-доповідач                                                                                                  Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                                    С.В. Кулікова

 
 
                                                                                                                               С.Г. Музичко