Номер провадження: 22-ц/813/676/23 
Справа № 947/7227/20
Головуючий у першій інстанції Салтан Л.В.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20.04.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Сєвєрової Є.С., Цюри Т.В.,
за участю секретаря - Трофименка О.О.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
позивача акціонерного товариства «Регіональний інвестиційний банк», представника позивача Кувшинової В.П., 
представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , 
представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
від відповідача ОСОБА_5 - не з`явились, 
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Dartlux exports Ltd - не з`явились,
переглянувши справу №947/7227/20 за позовом акціонерного товариства «Регіональний інвестиційний банк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи Dartlux exports LLP про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2020 року у складі судді Салтан Л.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ «Регіональний інвестиційний банк», звернувшись 31 березня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АТ «Регіональний інвестиційний банк» та Компанією Dartlux exports LLP укладено 09 вересня 2008 року Договір позики №А-04/620, на підставі якого надано кредит в розмірі 445000,00 доларів США під 11% річних на строк до 26 червня 2021 року. Для забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року укладено між АТ «Регіональний інвестиційний банк» та ОСОБА_5 . Договір поруки від 18 грудня 2017 року; укладено між АТ «Регіональний інвестиційний банк» та ОСОБА_1 . Договір поруки від 18 грудня 2017 року; укладено між АТ «Регіональний інвестиційний банк» та ОСОБА_3 укладено Договір поруки від 18 грудня 2017 року.
Посилаючись на невиконання зобов`язань за Договором позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року, прострочену заборгованість станом на 26 березня 2020 року в розмірі 128180,66 доларів США (з них прострочена заборгованість за кредитом 123972,67 доларів США, прострочена заборгованість за процентами 4094,02 доларів США, штрафні санкції 113,97 доларів США) позивач АТ «Регіональний інвестиційний банк» просив:
стягнути в солідарному порядку на користь АТ «Регіональний інвестиційний банк» прострочену заборгованість за Договором позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року в розмірі 128180,66 доларів США з поручителя ОСОБА_5 на підставі Договору поруки від 18 грудня 2017 року;
стягнути в солідарному порядку на користь АТ «Регіональний інвестиційний банк» прострочену заборгованість за Договором позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року в розмірі 128180,66 доларів США з поручителя ОСОБА_1 на підставі Договору поруки від 18 грудня 2017 року;
стягнути в солідарному порядку на користь АТ «Регіональний інвестиційний банк» прострочену заборгованість за Договором позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року в розмірі 128180,66 доларів США з поручителя ОСОБА_3 на підставі Договору поруки від 18 грудня 2017 року;
стягнути в рівних частках з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 65600,74 грн. (т.1 а.с.2-5). 
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 8 квітня 2020 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.121).
Відповідач ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 позов не визнав, зазначивши у відзиві, що 27 червня 2018 року між АТ «Регіональний інвестиційний банк» та Компанією Dartlux exports LLP укладено Додаткову угоду до Договору позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року, якою Договір позики викладено в новій редакції. Для забезпечення виконання Договору позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року в редакції Додаткової угоди від 27 червня 2018 року між АТ «Регіональний інвестиційний банк» та поручителями ОСОБА_5 , ОСОБА_1 було укладено 27 червня 2018 року з кожним окремо Додаткові угоди до Договорів поруки від 18 грудня 2017 року. Він поручитель ОСОБА_3 . Додаткову угоду 27 червня 2018 року до Договору поруки від 18 грудня 2017 року укласти відмовився, так як відбулася без його згоди зміна зобов`язання за Договором позики №А-04/620, що передбачала збільшення обсягу відповідальності поручителя (т.2 а.с.149-157).
Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_1 відзив на позов не подали.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду (т.2 а.с.211-212).
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2020 року позов задоволено;
стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ «Регіональний інвестиційний банк» прострочену заборгованість за Договором позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року в розмірі 128180,66 доларів США;
стягнути з ОСОБА_5 на користь АТ «Регіональний інвестиційний банк» витрати на сплату судового збору в розмірі 21866,91 грн.;
стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Регіональний інвестиційний банк» витрати на сплату судового збору в розмірі 21866,91 грн.;
стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ «Регіональний інвестиційний банк» витрати на сплату судового збору в розмірі 21866,91 грн. (т.3 а.с.29-34).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 і ухвалити нове рішення про відмову в позові до ОСОБА_3 (т.3 а.см.51-68).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Договір поруки укладено 18 грудня 2017 року для забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року по поверненню кредиту не пізніше 25 вересня 2018 року. 27 червня 2018 року АТ «Регіональний інвестиційний банк» та Компанія Dartlux exports LLP підписали Додаткову угоду до Договору позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року, відповідно до якої Договір було викладено в новій редакції, згідно якої збільшувався розмір зобов`язань та продовжувався строк виконання зобов`язань до 26 червня 2021 року. На момент укладення Договору поруки від 18 грудня 2017 року відповідальність за порушення основного зобов`язання була іншою, передбачала значно менші штрафні санкції. Укладеним між АТ «Регіональний інвестиційний банк» та ОСОБА_3 . Договором поруки від 18 грудня 2017 року було передбачено, що зміни і доповнення в Договір вносяться шляхом укладення Додаткових угод, які підписуються сторонами і являються невід`ємною частиною Договору поруки. Підписуючи Договір поруки від 18 грудня 2017 року ОСОБА_3 надав згоду на збільшення розміру зобов`язань та продовження строку виконання зобов`язань, забезпечених порукою, лише у випадку внесення змін та доповнень до Договору позики, а не у випадку викладення його повністю в новій редакції. Тому, ОСОБА_3 на відміну від інших поручителів відмовився підписувати Додаткову угоду до Договору поруки від 18 грудня 2017 року, з огляду на що поручителі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вказані у переліку поручителів, що наведений на першій сторінці Додаткової угоди від 27 червня 2018 року до Договору позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року, а ОСОБА_3 як поручитель у переліку поручителів не зазначений. ОСОБА_3 вважає, що його порука припинилася на підставі пункту 1 статті 559 ЦК України в редакції, чинній на 27 червня 2018 року, що виключає задоволення вимог до ОСОБА_3 На підтвердження доводів апеляційної скарги проаналізовано законодавство та судову практику. 
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці. 
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Регіональний інвестиційний банк» заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що поручитель ОСОБА_3 несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що виникли в рамках Договору позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року, який не припинив свою дію (т.3 а.с.124-132).
В ході апеляційного перегляду справи представником ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 надано письмові пояснення, де з посиланням на актуальну судову практику звернуто увагу на наявність підстав для закриття провадження в справі з огляду на належність спору до юрисдикції господарських судів. 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 та закриття провадження в справі в цій частині вимог з огляду на наступне.
Договір позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року укладено між АТ «Регіональний інвестиційний банк» та Компанією Dartlux exports LLP, на підставі якого Компанією Dartlux exports LLP отримано кредит в іноземній валюті.
Виконання зобов`язань за Договором позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року забезпечено:
Договором поруки від 18 грудня 2017 року, укладеним між АТ «Регіональний інвестиційний банк» та ОСОБА_5 ;
Договором поруки від 18 грудня 2017 року, укладеним між АТ «Регіональний інвестиційний банк» та ОСОБА_1 ;
Договором поруки від 18 грудня 2017 року, укладеним між АТ «Регіональний інвестиційний банк» та ОСОБА_3 .
Додаткову угоду від 27 червня 2018 року до Договору позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року укладено між АТ «Регіональний інвестиційний банк» та Компанією Dartlux exports LLP.
Додаткову угоду від 27 червня 2018 року до Договору поруки від 18 грудня 2017 року укладено між АТ «Регіональний інвестиційний банк» та ОСОБА_5 ;
Додаткову угоду від 27 червня 2018 року до Договору поруки від 18 грудня 2017 року укладено між АТ «Регіональний інвестиційний банк» та ОСОБА_1 .
Поручитель ОСОБА_3 . Додаткову угоду до Договору поруки від 18 грудня 2017 року не укладав.
       На підставі Договору позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року виникли кредитні зобов`язання між юридичною особою АТ «Регіональний інвестиційний банк» та юридичною особою Компанією Dartlux exports LLP.
       Виконання кредитних зобов`язань, що виникли між двома юридичними особами на підставі Договору позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року, були забезпечені порукою фізичних осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на підставі Договорів поруки від 18 грудня 2017 року, що були укладені між АТ «Регіональний інвестиційний банк» та з кожним з цих фізичних осіб окремо.
       ЦПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року встановлює, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних правовідносин, крім тих справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч.1 ст.19 ЦПК України).
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є: наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства; спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. 
Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
З огляду на вказаний припис учасниками господарського процесу можуть бути не лише юридичні особи та держава, але й фізичні особи у спорах, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, а також в інших спорах, вирішення яких прямо віднесене до юрисдикції господарського суду. 
Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року розмежував юрисдикцію судів за правилами цивільного та господарського судочинства щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, встановивши у пункті 1 частини 1 статті 20 ГПК України, що критерієм розмежування юрисдикції у таких спорах є суб`єктний склад основного зобов`язання.
Так, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
З дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року спір щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, належить до юрисдикції господарського суду лише тоді, якщо сторонами основного зобов`язання є тільки юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
У спорі, що виник, основне зобов`язання, що виникло на підставі Договору позики №А-04/620 від 09 вересня 2008 року, має місце між юридичними особами; кредитні кошти Компанією Dartlux exports LLP отримані для та здійснення господарської діяльності цієї юридичної особи.
Договори поруки від 18 грудня 2017 року, що були укладені між Банком та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , є договорами, укладеними для забезпечення виконання основного зобов`язання.
ОСОБА_3 уклав Договір поруки від 18 грудня 2017 року як фізична особа, отже вказаний Договір є забезпечувальним договором, укладеним з фізичною особою ОСОБА_3 для забезпечення виконання основного зобов`язання, що виникло між двома юридичними особами, як то АТ «Регіональний інвестиційний банк» та Компанією Dartlux exports LLP.
За таких обставин, з огляду на суб`єктний склад сторін основного зобов`язання, для забезпечення якого укладено договір поруки з фізичною особою, спір про стягнення з поручителя ОСОБА_3 заборгованості в рахунок виконання основного зобов`язання, що виникло між юридичними особами, належить до юрисдикції господарського суду.
       Дане відповідає судовій практиці, що сформована Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі №415/2542/15-ц (провадження №14-40цс18), постанові від 13 березня 2019 року у справі №906/277/18 (провадження №12-300гс18).
Суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України).
Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 ЦПК України (ч.1 ст.377 ЦПК України).
Спір в частині вимог АТ «Регіональний інвестиційний банк» до поручителя ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як відноситься до юрисдикції господарського суду, з огляду на що в апеляційному порядку підлягає скасуванню рішення суду першої інстанції в частині вимог до ОСОБА_3 та стягнення з нього витрат на сплату судового збору із закриттям провадження в справі в частині вимог до ОСОБА_3 . 
Рішення суду першої інстанції в частині вимог до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 не оскаржується, з огляду на що відповідно до визначених статтею 367 ЦПК України меж розгляду справи судом апеляційної інстанції законність і обґрунтованість рішення суду в частині вимог до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 при даному апеляційному розгляді справи не перевіряється. 

Керуючись ст.ст.367, 368, п.4 ч.1 ст.374, ст.ст.377, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково. 
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2020 року в частині позовних вимог акціонерного товариства «Регіональний інвестиційний банк» до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Dartlux exports LLP про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати.
Провадження в справі в частині позовних вимог акціонерного товариства «Регіональний інвестиційний банк» до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Dartlux exports LLP про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.        Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 22 травня 2023 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Є.С.Сєвєрова 

Т.В.Цюра