ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2023 року
м. Київ
справа № 585/2737/19
провадження № 51-1821км23
Верховний Судколегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого                                                            ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 
до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 12019200000000193, за  обвинуваченням 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя  АДРЕСА_1 , зареєстрованого там само, раніше судимого, останній раз 29 березня 2013 року Роменським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільненого 14 березня 2014 року з невідбутою частиною покарання 4 місяці 24 дні,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК,
за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Сумського апеляційного суду від 28 грудня 2022 року щодо ОСОБА_6 .
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2022 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12019200000000193 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що згідно з реєстром, доданим до обвинувального акта у кримінальному провадженні № 12019200000000193, який надійшов до суду, строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні не продовжувався, а матеріали кримінального провадження не містять доказів продовження строку досудового розслідування у кримінальних провадженнях, у яких ОСОБА_6 повідомлено про підозру, а також постанови про об`єднання матеріалів цих кримінальних проваджень.
Сумський апеляційний суд ухвалою від 28 грудня 2022 року рішення суду першої інстанції залишив без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення. 
Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає приписам ст. 419 КПК. Апеляційний суд не надав належної оцінки доводам прокурора про те, що строк досудового розслідування після оголошення ОСОБА_6 про підозру не порушено. 
Вказує, що під час судового розгляду сторона захисту просила виправдати ОСОБА_6 , а не закрити кримінальне провадження внаслідок закінчення строку досудового розслідування. Крім того, в ухвалі апеляційного суду безпідставно зазначено про те, що сторона захисту заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, позаяк в ході апеляційного розгляду сторона захисту просила задовольнити апеляційну скаргу прокурора.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор підтримала доводи, викладені в касаційній скарзі, висловила мотиви щодо наявності підстав до задоволення вимог касаційної скарги.
ОСОБА_6 подав до суду заперечення, у яких просив задовольнити касаційну скаргу прокурора та підтримав наведені в ній доводи, а також заявив клопотання про здійснення касаційного провадження в порядку, визначеному ст. 435 КПК. 
Інших учасників судового провадження було повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися, клопотань про особисту участь або відкладення судового засідання від них не надходило. 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку.
Як передбачено ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та  невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
Статтею 370 КПК визначено, що судове рішення повинно бути ухвалено компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Також у рішенні має бути наведено належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Під час судового розгляду, де обвинувачений заперечив свою винуватість і сторона захисту наполягала на ухваленні судом виправдувального вироку відповідно до приписів ст. 373 КПК, суд дійшов переконання, що кримінальне провадження з обвинувальним актом надійшло до суду поза межами строків, установлених ст. 219 КПК. Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд та дослідивши докази у кримінальному провадженні, постановив ухвалу про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК. Свої висновки суд обґрунтував тими даними, що відображені в реєстрі, доданому до обвинувального акта, та копіях витягів із ЄРДР, наявних у матеріалах провадження. 
З указаних джерел суд установив, що 31 жовтня 2018 року до ЄРДР було внесено відомості за № 12018200100000909 за ч. 3 ст. 185 КК щодо вчинення невідомими особами крадіжки в потерпілого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , а 22 жовтня 2018 року до ЄРДР за № 12018200100000886 внесено відомості за ч. 3 ст. 185 КК стосовно викрадення невідомими особами чужого майна за адресою: АДРЕСА_3 . 
Суд послався на те, що за постановою прокурора від 25 червня 2019 року з кримінального провадження № 12018200100000528 виділено відповідні оригінали і копії документів (згідно з реєстром) та за ч. 3 ст. 185 КК до ЄРДР внесено відомості за № 12019200000000193.
Суд також установив, що 25  червня 2019 року за № 12019200000000193 до ЄРДР було внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, та у відповідному витягу з ЄРДР зазначено про обставини вчинення трьох окремих самостійних кримінальних правопорушень. При цьому за тими ж фактами 04 липня 2018 року були внесені відомості до ЄРДР за № 12018200100000528. 
З реєстру, який є додатком до обвинувального акта, суд встановив, що ОСОБА_6 було тричі повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 185 КК: 28, 29, 30 січня 2019 року, а 19 червня 2019 року йому було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. При цьому суд виходив із того, що відомостей, у якому провадженні і за якою статтею, вказаний вище реєстр та надані суду матеріали кримінального провадження не містять.
За відомостями, відображеними в реєстрі як у додатку до обвинувального акта у  провадженні № 12019200000000193 (яке перебуває на розгляді суду), строк досудового розслідування в цьому провадженні не продовжувався, як не продовжувався і строк досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 12018200100000886 та № 12018200100000909.
З ухвал слідчих суддів, наданих прокурором, суд установив, що строк досудового розслідування неодноразово продовжувався у кримінальному провадженні № 12018200100000528 від 04 липня 2018 року, зокрема за ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 14 червня 2019 року - до 26 липня 2019 року. Разом із тим, за матеріалами кримінального провадження, суд не встановив даних про те, що ОСОБА_6 повідомлявся про підозру у кримінальному провадженні № 12018200100000528 від 04 липня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК.
Суд дійшов висновку, що у нього немає підстав уважати, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру за обставинами, викладеними в обвинувальному акті у  кримінальному провадженні № 12019200000000193 від 25 червня 2019 року. 
Враховуючи те, що реєстр, доданий до обвинувального акта, який надійшов на розгляд суду (провадження № 12019200000000193), містить дані про внесення відомостей до ЄРДР: 25 червня 2019 року - за № 12019200000000193 за ч. 3 ст.185 КК; 22 жовтня 2018 року - за № 12018200100000886 за ч. 3 ст. 185 КК; 31 жовтня 2018 року - за № 12018200100000909 за ч. 3 ст. 185 КК, а також містить відомості про повідомлення ОСОБА_6 трьох підозр 28 - 30 січня 2019 за ч. 3 ст. 185 КК у кримінальних провадженнях, строк досудового розслідування в яких не продовжувався (№ 12018200100000886, № 12018200100000909, № 12019200000000193), суд дійшов переконання, що встановлений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПКстрок розслідування слідства мав тривати до 28, 29, 30 березня 2019 року за кожною із пред`явлених підозр. 
Натомість обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12019200000000193 складено та підписано 16 липня 2019 року, направлено до Роменського міськрайонного суду Сумської області 17 липня 2019 року та отримано судом 19 липня 2019 року.
Суд виходив із того, що за відсутності доказів продовження строків досудового розслідування в тих кримінальних провадженнях, де йому повідомлено про підозру, та за відсутності постанови про об`єднання матеріалів цих кримінальних проваджень із кримінальним провадженням № 12018200100000528, підлягають застосуванню приписи п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, оскільки строк досудового розслідування за першою підозрою закінчився 28 березня 2019 року.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, де вказував про допущене місцевим судом істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та зазначав, що строк досудового розслідування після повідомлення ОСОБА_6 про підозру дотримано, а висновки місцевого суду є необгрунтованими. 
В апеляційній скарзі прокурор вказував, зокрема, що СУ ГУНП в Сумській області проводило досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 12018200100000528 від 04 липня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК.
Прокурор у кримінальному провадженні 25 червня 2019 року виніс постанову про виділення з матеріалів кримінального провадження № 12018200100000528 від 04 липня 2018 року матеріалів за підозрою вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК. Виділеному кримінальному провадженню присвоєно реєстраційний номер 12019200000000193.
У ході розслідування 28, 29, 30 січня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК. Крім того, 19 червня 2019 року йому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.
Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми 14 червня 2019 року продовжив строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12018200100000528 від 04  липня 2018 року до 6 місяців, а саме до 26 липня 2019 року.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12019200000000193 від 25 червня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК, затверджено 16 липня 2019 року і направлено до Роменського міськрайонного суду Сумської області.
Таким чином, на переконання прокурора, строк досудового розслідування після повідомлення ОСОБА_6 про підозру не порушено. 
Розглянувши апеляційну скаргу прокурора та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення. При цьому, апеляційний суд погодився з мотивами, наведеними в ухвалі суду першої інстанції, та зазначив, що нових підстав для визнання висновків місцевого суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, прокурор не навів.
Виходячи із завдань і загальних засад кримінального провадження, визначених 
у статтях 2, 7 КПК, функція апеляційного суду полягає в об`єктивному, неупередженому перегляді вироків та ухвал суду першої інстанції, справедливому вирішенні поданих апеляційних скарг із додержанням усіх вимог чинного законодавства.
Згідно з приписами ст. 419 КПК в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені належні мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, та положення закону, яким він керувався. Натомість, оскаржена ухвала не відповідає вимогам ч. 1 ст. 419 КПК, згідно з якою у мотивувальній частині ухвали суду апеляційної інстанції зазначається, серед іншого, узагальнений виклад позиції учасників судового провадження, оскільки неправильно відображає процесуальну позицію сторони захисту.
Як обґрунтовано зазначає прокурор, в ухвалі апеляційного суду безпідставно зазначено про заперечення стороною захисту проти задоволення апеляційної скарги прокурора, що спростовується матеріалами кримінального провадження. Так, з аудіозапису судового засідання від 28 грудня 2022 року убачається, що під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 вказували на необхідність ухвалення виправдувального вироку та під час судових дебатів просили задовольнити апеляційну скаргу прокурора, скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд, що також просив потерпілий у своїй апеляційній скарзі, стверджуючи про необхідність ухвалення вироку у кримінальному провадженні і не заперечуючи того, що стороною обвинувачення дотримані вимоги кримінального процесуального закону стосовно повідомлення його про підозру, об`єднання/виділення кримінальних проваджень та закінчення досудового розслідування. 
Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про законність і обґрунтованість оскарженої ухвали місцевого суду про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст.  284 КПК.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду 26  серпня 2020 року суддя зобов`язала прокурора надати витяги з ЄРДР та процесуальні документи щодо об`єднання кримінальних проваджень з метою перевірки наявності підстав, передбачених ст. 76 КПК, для самовідводу судді. 
Під час судового засідання 07 грудня 2020 року до матеріалів кримінального провадження було долучено надані та оголошені прокурором процесуальні документи, зокрема витяги з ЄРДР у кримінальних провадженнях № 12019200000000193, № 12018200100000528, № 12018200100000886, постанову про виділення матеріалів з кримінального провадження № 12018200100000528, копію ухвали слідчого судді від 19 квітня 2019 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12018200100000528. 
У судовому засіданні 02 серпня 2021 року за клопотанням прокурора до матеріалів кримінального провадження було долучено, зокрема, витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 12018200100000909. 
17 листопада 2021 року на запит суду прокурор долучив до матеріалів кримінального провадження реєстр виділених матеріалів у кримінальному провадженні № 12019200000000193.
При цьому, учасники судового провадження в суді першої інстанції не ставили під сумнів дотримання строків, установлених приписами ст. 219 КПК. Водночас місцевий суд не порушував питання про надання стороною обвинувачення відповідних доказів щодо встановлення тих обставин, які мають значення для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.
Висновок місцевого суду про надходження до суду обвинувального акта з порушенням строків, визначених ст.  219 КПК, зроблений судом без дослідження, перевірки та аналізу тих процесуальних документів, що є необхідними для постановлення законного судового рішення, натомість, виключно на підставі аналізу відомостей із витягів з ЄРДР та реєстру матеріалів досудового розслідування. Хоча реєстр матеріалів досудового розслідування є обов`язковим додатком до обвинувального акта, прийняття рішення лише на його підставі є очевидно недостатнім для постановлення обґрунтованого рішення з огляду на те, що в реєстрі не відображається зміст прийнятих процесуальних рішень.
Крім того, недостатнім для обґрунтування підстав до застосування положень п. 10 ч. 1 ст.  284 КПК є посилання на витяги з ЄРДР, які також не є тими процесуальними рішеннями, що породжують правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні. Така позиція узгоджується з висновками, викладеними в постановах об`єднаної палати Касаційного кримінального суду (справа № 754/7061/15, провадження № 51-4584кмо18; справа № 724/86/20, провадження № 51-1353кмо21).
Отже, рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК не ґрунтується на оцінці належних процесуальних джерел, які відображають зміст постановлених процесуальних рішень під час досудового розслідування, дослідження яких є необхідною передумовою до застосування відповідних положень кримінального процесуального закону.
Водночас рішення про закриття кримінального провадження не містить переконливого обґрунтування тих підстав, з яких суд вважав недостовірними відомості, відображені в наданих прокурором процесуальних рішеннях щодо дотримання стороною обвинувачення приписів кримінального процесуального закону стосовно закінчення досудового розслідування, як не вказано і про процесуальні приводи до їх перевірки в аспекті застосування приписів статей 22, 26, 337 КПК.
Вказані порушення залишились поза увагою суду апеляційної інстанції.
У касаційній скарзі прокурор наводить доводи про те, що в кримінальних провадженнях № 12018200100000528 від 04 липня 2018 року, № 12018200100000886 від 22 жовтня 2018  року та № 12018200100000909 від 31 жовтня 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.  185 КК. 
За постановами прокурора від 29 січня 2019 року вищевказані кримінальні провадження об`єднано за єдиним номером  12018200100000528 від 04 липня 2018 року. Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми 14 червня 2019 року продовжив строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12018200100000528 від 04 липня 2018 року до 6 місяців, тобто до 26 липня 2019 року. 
19 червня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри в об`єднаному кримінальному провадженні за № 12018200100000528 від 04 липня 2018 року. 
25 червня 2019 року прокурор виніс постанову про виділення з матеріалів кримінального провадження № 12018200100000528 від 04 липня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених пунктами 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, частинами 3, 5 ст. 185 КК, матеріалів за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.  185 КК. 
Виділеному кримінальному провадженню присвоєно в ЄРДР номер 12019200000000193. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12019200000000193 від 25 червня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК, затверджено 16 липня 2019 року і направлено до Роменського міськрайонного суду Сумської області в строк, передбачений законом.
На підтвердження своїх доводів прокурор долучив до касаційної скарги копії: повідомлення про підозру від 28 січня 2019 року у кримінальному провадженні № 12018200100000886 за ч. 3 ст. 185 КК щодо викрадення 21 жовтня 2018 року чужого майна з квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_9 ; повідомлення про підозру від 29 січня 2019 року у кримінальному провадженні № 12018200100000528 за ч. 3 ст. 185 КК щодо викрадення 28 червня 2018 року чужого майна з належного ОСОБА_10 будинку за адресою:  АДРЕСА_4 ; постанови прокурора від 29 січня 2019 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 12018200100000528 від 04  липня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК з об`єднаними матеріалами досудових розслідувань  № 12018200100000886, № 12018200100000909, № 12018200100001038, № 12018200100001045, № 12018200100001047 та № 12019200100000053 за ч. 3 ст. 185, пунктами 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК в одне провадження за № 12018200100000528 від 04 липня 2018 року; постанови прокурора від 29 січня 2019 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 12018200100000528 від 04 липня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК та № 12018200100000886 від 22 жовтня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК в одне провадження за № 12018200100000528; повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 19 червня 2019 року у кримінальному провадженні № 12018200100000528 за ч. 3 ст. 185 КК щодо викрадення чужого майна: 28 червня 2018 року - з належного ОСОБА_10 будинку за адресою: АДРЕСА_4 ; 21  жовтня 2018 року - з належної ОСОБА_9 квартири за адресою: АДРЕСА_3 ; 31 жовтня 2018 року - з будинку ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_5 .
Вказані вище доводи прокурора, які спираються на відомості, відображені у відповідних процесуальних документах, суд касаційної інстанції вважає обґрунтованими, що вказує на безпідставність висновків суду про недотримання стороною обвинувачення приписів кримінального процесуального закону щодо закінчення досудового розслідування та порушення встановлених кримінальним процесуальним законом строків направлення обвинувального акта до суду, яким суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки за результатами розгляду доводів апеляційної скарги прокурора, які є аналогічними з доводами його касаційної скарги. 
Враховуючи викладене вище, оскаржена ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокуроразадовольнити частково. 
Ухвалу Сумського апеляційного суду від 28 грудня 2022 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
  ОСОБА_1 	               ОСОБА_2        	                ОСОБА_3 	
Судді