Ухвала
Іменем України
 
05 квітня 2023 року
місто Київ
справа № 589/3208/21
провадження № 61-3913ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Ступак О. В.,
учасники справи:
заявник - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»,
заінтересовані особи: ОСОБА_1 , державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєв Валентин Владиславович, 
розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2022 року у складі судді Лєвші С. Л. та постанову Сумського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року у складі колегії суддів: Ткачук С. С., Кононенко О. Ю., Криворотенка В. І.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог скарги на постанову державного виконавця
У серпні 2022 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі - ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», банк) звернулося до суду зі скаргою, просило визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Шевченківський відділ ДВС) Алексеєва В. В. від 09 червня 2021 року про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 43121203.
Скарга обґрунтована тим, що на виконанні Шевченківського відділу ДВС перебувало виконавче провадження № 43121203 з примусового виконання виконавчого листа від 22 грудня 2008 року № 2-1886/2008, виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 41 551,91 грн.
Під час перевірки відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень 30 липня 2021 року було встановлено, що виконавче провадження № 43121203 завершене на підставі пункту 9 частини першої статті 39 та статті 40 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).
Підставою для винесення постанови державного виконавця стала довідка ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» від 05 травня 2021 року № 5-53/770/2021. 
Водночас зазначена довідка не адресована державному виконавцю та в ній не зазначено відомостей щодо виконання боржником рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у справі № 2-1886/2008 та погашення заборгованості перед банком. На переконання заявника вказана довідка не могла бути підставою для закінчення виконавчого провадження.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2022 року, залишеною без змін постановою Сумської апеляційного суду від 23 лютого 2023 року, в задоволенні скарги ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» відмовлено.
Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що державний виконавець Алексеєв В. В. діяв правомірно при винесенні оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки постанова винесена на підставі довідки, виданої безпосередньо банком, яка містить підпис уповноваженої особи та печатку ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», зміст якої в судовому засіданні заявник не спростував.
Доводи апеляційної скарги ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», що у справі оскаржуються дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 09 червня 2021 року, а не наявність чи відсутність заборгованості боржника за рішенням суду, Сумський апеляційний суд відхилив, оскільки саме відсутність заборгованості боржника за рішенням суду у цьому випадку має значення та відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII є підставою для закінчення виконавчого провадження.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У березні 2023 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 23 січня 2023 року у вищевказаній справі, просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким скаргу на постанову державного виконавця задовольнити.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди першої та апеляційної інстанції вийшли за межі скарги на постанову державного виконавця Алексеєва В. В. та апеляційної скарги, оскільки досліджували факт наявності чи відсутності заборгованості боржника за судовим рішенням, замість оцінки дій державного виконавця. Водночас боржником не надано доказів на підтвердження виконання судового рішення, а довідка врахована судами попередніх інстанцій таких відомостей не містить.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, розглядаючи касаційну скаргу, та застосовані норми права
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень є неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Проаналізувавши зміст оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності чи неправильності судових рішень.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. 
Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до частини першої статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Відповідно до статті 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено
Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2008 року у справі № 2-1886/2008 стягнуто солідарно з   ОСОБА_2 ,   ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного банку Акціонерний Банк «УКРГАЗБАНК» (далі - ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК») борг у сумі 41 551,91 грн за кредитним договором від 08 листопада 2007 року.
На виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 43121203 з примусового виконання виконавчого листа від 22 грудня 2008 року № 2-1886/2008, виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» боргу у розмірі 41 551,91 грн.
09 червня 2021 року державним виконавцем Алексеєвим В. В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 43121203 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 та статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження». 
Підставою закінчення виконавчого провадження стала довідка ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» від 05 травня 2021 року № 5-53/770/2021, відповідно до змісту якої станом на 29 квітня 2021 року   ОСОБА_1 не має договірних відносин з ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», а саме, на дату здійснення запиту не проводив операції з цінними паперами через торговця, депозитарну установу в банку; відсутні: діючі поточні рахунки та заборгованість в частині розрахунково-касових операцій, діючі карткові рахунки, діючі кредитні угоди та кредитна заборгованість.
Зазначений документ (довідка) не зумовлює неоднозначного її розуміння, зокрема в частині відомостей про відсутність кредитної заборгованості за боржником ОСОБА_1 в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та будь-яких інших діючих кредитних угод.
Також необхідно врахувати, що зазначена довідка складена безпосередньо ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», представник якого в судах першої та апеляційної інстанції її зміст не спростував, тому доводи щодо форми зазначеного документа з обов`язковим, на думку заявника, посиланням на номер цивільної справи є надуманими. 
У вказаному випадку, якщо стягувач не погоджується із документом, виданим ним щодо наявності/відсутності заборгованості боржника, такий документ може бути спростовано виключно з посиланням на його недостовірність (повністю чи частково) з обов`язковим підтвердженням бухгалтерськими документами. 
За наведених обставин, отримавши від стягувача відомості про відсутність у боржника кредитної заборгованості у вигляді довідки, складеної та підписаної службовою особою ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», державний виконавець не мав підстав для сумнівів щодо зазначених у документів відомостей та необхідності вчинення додаткових виконавчих дій (перевірок, запитів, тощо).
Отже, суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що постанова державного виконавця Алексеєва В. В. від 09 червня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 43121203 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII відповідає вимогам зазначеного закону.
Доводи касаційної скарги ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», що суди першої та апеляційної інстанцій мали здійснити оцінку дій державного виконавця Алексеєва В. В., натомість досліджували факт наявності чи відсутності заборгованості боржника за виконавчим листом, є безпідставними, оскільки дослідження/встановлення зазначеного факту перебуває у прямому зв`язку із законністю дій державного виконавця. 
Узагальнюючи наведене, необхідно дійти висновку, що доводи касаційної скарги ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» зводяться до незгоди з висновками судів стосовно встановлення обставин справи, дослідження та оцінки доказів, що є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).
Висновки
Підсумовуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судових рішень.
Указане згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Алексеєв Валентин Владиславович, про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 жовтня 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. В. Яремко       А. С. Олійник       О. В. Ступак