Справа № 308/7190/21

П О С Т А Н О В А
іменем України

        05 червня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: 
судді-доповідачки Готри Т. Ю.,
суддів Кондора Р. Ю., Собослоя Г. Г.
за участю секретарки судового засідання Гусоньки З. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (в особі Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області) та Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представниця - адвокатеса Суязова Галина Василівна, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2022 року, постановлену суддею Шумило Н. Б., 

у с т а н о в и в:

У червні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (в особі Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області) та Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Просив суд стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 500 000 грн та моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень, а також вирішити питання розподілу судових витрат. 

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 травня 2022 року цей позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 15 000 грн компенсації моральної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

13 травня 2022 року представниця позивача ОСОБА_1 - адвокатеса Суязова Г.В. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2022 року у задоволенні цієї заяви представниці позивача ОСОБА_1 - адвокатеси Суязової Г.В про ухвалення додаткового рішення - відмовлено.

Не погоджуючись із цією ухвалою місцевого суду позивач  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представниця - адвокатеса Суязова Г.В., подав на неї апеляційну скаргу внаслідок її незаконності та необґрунтованості.
Скарга мотивована тим, що судом не дотримано вимог ст. 270 ЦПК України, які передбачають, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Також місцевий суд безпідставно констатував, як на підставу для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, що адвокатесою Суязовою Г.В. не надано доказів надсилання такої заяви з додатками іншим учасникам справи, оскільки цивільний процесуальний кодекс України не містить вимог до такої заяви, а також обов`язку надсилати таку заяву іншій стороні.
Зазначав, що відповідачі є зареєстрованими в ЄСІТС, а тому мали змогу ознайомитися з такою заявою і додатками до неї в системі Електронного суду.
Посилаючись на наведені вище обставини просив апеляційний суд оскаржену ухвалу суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким вирішити питання розподілу судових витрат. Водночас просив поновити йому строк на апеляційне оскарження цієї ухвали суду як пропущеного з поважних причин.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 12 липня 2022 року, зокрема поновлено ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представниця - адвокатеса Суязова Г.В., строк на апеляційне оскарження ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2022.

Інші учасники справи своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалися.

У судовому засіданні представниця позивача ОСОБА_1  - адвокатеса Суязова Г.В. апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених у ній, просила таку задовольнити, оскаржену ухвалу суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким вирішити питання розподілу судових витрат.

Представник ГУНП в Закарпатській області Олексій В.В. в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, просив таку залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України під час судових дебатів у судовому засіданні 10 травня 2022 року представницею позивача ОСОБА_1 - адвокатесою Суязовою Г.В. було заявлено про те, що докази на підтвердження судових витрат у зв`язку з розглядом справи будуть подані стороною позивача протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Як видно з указаного рішення суду від 10.05.2022, питання про судові витрати, а саме про витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося. 
13 травня 2022 року представниця позивача ОСОБА_1 - адвокатеса Суязової Г.В. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, додаючи до неї копії: 1) договору № МСЕ-1 між ОСОБА_1 та адвокатом Суязовою Г.В. від 01.04.2021; 2) акту-1 здачі приймання наданих послуг за Договором № МСЕ-1 від 01.04.2021, згідно з яким адвокатка Суязова Г.В. надала, а замовник ОСОБА_1 прийняв юридичні послуги вартістю 4 000,00 грн станом на 03.06.2021; 3) квитанції до прибуткового касового ордера № 22 від 01.07.2021 про отримання від ОСОБА_1 4 000 грн; 4)  акту-2 здачі приймання наданих послуг за Договором № МСЕ-1 від 01.04.2021, відповідно до якого адвокатеса Суязова Г.В. надала, а замовник ОСОБА_1 прийняв юридичні послуги вартістю 1 200,00 грн станом на 13.01.2022; 5) рахунку-фактури № 188 від 24.01.2022 на юридичні послуги згідно з актом-3 від 13.01.2022 на суму 1 200,00 грн; 6) меморіального ордеру № @2PL746056 від 01.02.2022, за яким ФОП Суязова Г.В. отримала кошти в сумі 1 200,00 грн за надані юридичні послуги від ОСОБА_1 ; 7) акту-3 здачі приймання наданих послуг за Договором № МСЕ-1 від 01.04. 2021, за умовами якого адвокатка Суязова Г.В. надала, а замовник ОСОБА_1 прийняв юридичні послуги вартістю 1 200,00 грн станом на 10.05.2022; 8) рахунку-фактури № 15/2022 від 10.05.2022 на юридичні послуги згідно з актом-3 від 10.05.2022 на сума 1 200,00 грн; 9) меморіального ордеру № @2PL169913 від 11.05.2022, відповідно до якого ФОП Суязова Г.В. отримала кошти в сумі 1 200,00 грн за надані юридичні послуги від ОСОБА_1 (т.1 а.с.232-240).
Із приводу доводу апелянта про недотримання місцевим вимог ст. 270 ЦПК України щодо порядку ухвалення судового рішення, колегія суддів уважає цей довід безпідставним із огляду на таке.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
У цій справі рішення суду від 10.05.2022 ухвалювалося у відкритому судовому засіданні, так само у відкритому судовому засіданні розглядалася і заява представниці позивача ОСОБА_1 - адвокатеси Суязової Г.В. про ухвалення додаткового рішення. При цьому за приписом ч. 4 ст. 270 ЦПК України виклик сторін у судове засідання є правом суду, а не його обов`язком. 
Отже, судом першої інстанції вимоги ст. 270 ЦПК України порушені не були. 
Щодо твердження апелянта, що ЦПК України не передбачає окремих вимог до заяви про винесення додаткового рішення, то таке твердження не узгоджується з положенням частин 1, 2 ст. 183 ЦПК України, яка мітить вимоги до форми і змісту будь-якої письмової заяви. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що цивільний процесуальний закон не містить обов`язку одного учасника справи надсилати, як у даному випадку заяву про ухвалення додаткового рішення, іншому учаснику справи, то колегія суддів зауважує наступне.
Згідно з ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (окрім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Отже, за змістом цієї норми суд може взяти до уваги відповідні докази за відсутності підтвердження надсилання їх копій іншим учасникам лише в 4-ох випадках: 1) якщо такі докази є у відповідного учасника справи; 2) обсяг доказів є надмірним; 3) вони подані до суду в електронній формі; 4) вони є публічно доступними. 
Як убачається з матеріалів справи ця заява адвокатесою Суязовою Г.В. разом із додатками до неї в якості доказів подавалися безпосередньо в письмовій формі до канцелярії місцевого суду 13.05.2022 за вх. № 22990, а не в електронній формі. Водночас додані до цієї заяви докази про понесенні витрати на правничу допомогу були відсутні в інших учасників, їх обсяг не є надмірним та вони не є публічно доступними, а відтак, на переконання колегії суддів, за відсутності в цій заяві з додатками та інших матеріалів справи доказів на підтвердження їх надсилання іншим учасникам справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення саме з цих підстав. 
За таких обставин оскаржена ухвала суду є законною й обґрунтованою та підстав для її скасування, апеляційний суд не вбачає.
З урахуванням наведеного та на переконання колегії суддів, ухвала суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представниця - адвокатеса Суязова Галина Василівна, залишити без задоволення.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 16 червня 2023 року.

Суддя-доповідачка 

Судді