У х в а л а  
І м е н е м  У к р а ї н и
 
03 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 333/2718/22
провадження № 61-3511ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,                        Стрільчука В. А,  
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), правонаступником якого є Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),  ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про визнання дій та бездіяльності посадових осіб органу державної виконавчої служби незаконними, зобов`язання вчинити дії та відшкодувати завдану матеріальну і моральну шкоду,
 
В с т а н о в и в:
 
У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на дії начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності посадових осіб органу державної виконавчої служби незаконними, зобов`язання вчинити дії та відшкодувати завдану матеріальну і моральну шкоду, заінтересована особа: ОСОБА_3 .
В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ЗМУЮ перебувало виконавче провадження ВП № 27855794 з примусового виконання виконавчого листа                    № 2-2677 від 19 липня 2011 року, виданого Комунарським районним судом                 м. Запоріжжя про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь                 ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 квітня 2011 року і до повноліття дитини. Постановою начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 21 червня 2022 року призначено перевірку виконавчого провадження № 27855794. Постановою начальника відділу ОСОБА_2 про скасування процесуального документу від 28 червня 2022 року скасовано документ «Постанова про закриття виконавчого провадження» від 02 липня 2019 року за виконавчим листом № 2-2677 виданого 19 липня 2011 року. Отримавши відповідь від                 ТСЦ МВС № 2341 від 14 червня 2022 року на підставі внесеного державним виконавцем постанови від 12 квітня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, скаржник 14 червня 2022 року звернувся до державного виконавця Аксьонової А. Г., яка повідомила, що виконавче провадження № 27855794 закінчено, але заходи для виконання продовжують діяти оскільки існує борг в розмірі 30 838,93 грн. Таким чином скаржник дізнався про відкриття та закінчення виконавчого провадження № 27855794 з примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів, про наявність заборгованості зі сплати аліментів. Скаржник звернувся до начальника відділу зі скаргою від 16 червня 2022 року № 3676-18.3-32 про злочинні зловживання державних виконавців та про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди. Разом з тим він зазначає, що з невідомих причин не був присутнім і не брав участь в судових засіданнях при розгляді судом справи про призначення виплат по аліментам, повісток та інших викликів по цій справі не отримував. Копію рішення суду у справі з призначення виплат по аліментам не отримував. Зі змістом рішення суду у справі з призначення виплат по аліментам не ознайомлений. У зв`язку з чим скаржник був позбавлений можливості виконати судове рішення добровільно.
 
На підставі викладеного заявник вважає дії начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)                         ОСОБА_2 щодо відмови у скасуванні накладених державним виконавцем постанов за закритим виконавчим провадженням незаконними і просить суд зобов`язати Комунарський відділ державної виконавчої служби у                                м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) скасувати постанову від 28 червня 2022 року про скасування процесуального документу; скасувати всі рішення та постанови відкриті в межах виконавчого провадження № 27855794. Також просить суд визнати незаконним неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження № 27855794; визнати незаконним неповідомлення боржника про винесення постанов, передбачених у пунктах 1-4 частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати незаконним позбавлення боржника права на оскарження винесених постанов, зазначених у пунктах 1-4 частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати незаконним направлення постанов, зазначених у пунктах 1-4 частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», для виконання відповідними органами до закінчення строку на оскарження цих постанов; визнати незаконним неповідомлення боржника про суму заборгованості по аліментам по закінченню виконавчого провадження № 27855794; визнати винними посадових осіб державної виконавчої служби в порушення розумності строків виконання виконавчого провадження № 27855794; визнати винними посадових осіб державної виконавчої служби в порушенні гласності та відкритості виконавчого провадження № 27855794.
 
Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 15 серпня                2022 року провадження по справі відкрито та призначено до судового розгляду. Разом з тим відмовлено у відкритті провадження в частині вимог, визначених у п.п. 10, 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19 прохальної частини скарги.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада                 2022 року  у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)  ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності посадових осіб органу державної виконавчої служби незаконними, зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа: ОСОБА_3 - відмовлено.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 17 листопада 2022 року залишено без змін.
13 березня 2023 року ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до Верховного Суду через систему «Електронний суд» із касаційною скаргою на ухвалуКомунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року.
 
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року і направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що стягувачем не оскаржувалася постанова державного виконавця від 02 липня 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 27855794, тобто стягувач вважає судове рішення виконаним і завершеним. Постанова державного виконавця від 02 липня 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 27855794 зупиняє виконання рішення, а начальник відділу не має повноважень скасовувати постанови про закінчення виконавчих проваджень. Отже, судами попередніх інстанцій судами першої та апеляційної інстанцій не надано належної оцінки та проігноровані посилання ОСОБА_1 на постанову державного виконавця від 02 липня 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 27855794, а також на посилання на вимоги законодавства, які регулюють закінчення та відновлення виконавчого провадження (п. 7 ч. 1 ст. 39, ч. 3 ст. 39, ч. 1 ст. 40,  ч. 1 ст. 41, ч. 2 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження»). Зазначає, що в матеріалах справи відсутня постанова державного виконавця про відновлення втраченого провадження № 27855794.
 
Розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, визначених в пунктах 2, 3 частини першої цієї статті ЦПК є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Як встановлено судом першої та апеляційної інстанцій, на виконанні Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ перебуває виконавче провадження ВП № 27855794 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2677 від                19 липня 2011 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі  1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 квітня 2011 року і до повноліття дитини.
28 липня 2011 року до відділу державної виконавчої служби надійшла заява стягувача.
29 липня 2011 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку цього ж дня направлено боржнику і стягувачу.
02 серпня 2011 року і 05 вересня 2011 року державним виконавцем на адресу боржника направлявся виклик з вимогою з`явитися до державного виконавця. 
03 жовтня 2011 року державним виконавцем було винесено постанову про примусовий привід боржника ОСОБА_1 . 
На виконання вимог закону державним виконавцем 01 квітня 2019 року було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а 12 квітня 2019 року було винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.
Станом на 19 червня 2015 року (повноліття дитини) державним виконавцем було зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментних платежів, який направлений боржнику і стягувачу. 
20 січня 2012 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою реєстрації боржника, двері державному виконавцю ніхто не відчинив, боржнику було залишено виклик та вимога, про що складений відповідний акт державного виконавця.
Державним виконавцем під час виконання рішення суду неодноразово направлялися виклики боржнику з вимогою з`явитися до державного виконавця.
18 жовтня 2013 року держаним виконавцем було винесено повторно постанову про примусовий привід боржника.
З моменту відкриття виконавчого провадження державним виконавцем постійно робилися запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України, МВС України та в інші установи.
За результатами отриманої відповіді з Пенсійного фонду України державним виконавцем було зроблено запит до ОСОБА_5 щодо довідки про доходи ОСОБА_1 , відповіді не отримано.
02 липня 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення - досягнення дитиною повноліття, заборгованість зі сплати аліментів складає                                 30 838,93 грн. 
За постановою начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_2 від 21 червня 2022 року і постановою про скасування процесуального документу від 28 червня                   2022 року скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 02 липня 2019 року в рамках виконавчого провадження № 27855794.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що боржник ОСОБА_1 станом на момент повноліття доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мав заборгованість по аліментам у виконавчому провадженні в розмірі 30 838,93 грн, проте, на момент винесення 02 липня 2019 року постанови про закінчення виконавчого провадження № 27855794 борг боржником не погашено, будь-якої інформації про сплату боргу стягувачу до ВДВС не надходило. 
Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень є сукупністю дій, визначених у цьому законі органів та осіб, що спрямовані на примусове виконання судового рішення. 
Стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначає засади виконавчого провадження, як справедливість, неупередженість та об`єктивність, а також співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.
Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно пунктом 7 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.
Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, про те, що не вбачалось підстав для скасування постанови від 28 червня 2022 року про скасування процесуального документа, так як начальник відділу державної виконавчої служби діяв в межах наданих йому законом прав. 
Крім того, його дії були спрямовані на усунення порушення закону, адже виконавче провадження було закінчено при наявності заборгованості зі сплати аліментних платежів.
А тому, з метою захисту прав дитини, яка стала вже повнолітньою, та стягувача ОСОБА_3 і дотримання законності, постановою начальника Комунарського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 21 червня 2022 року і постановою про скасування процесуального документу від 28 червня                       2022 року правильно скасовано вищезазначену постанову про закінчення виконавчого провадження від 02 липня 2019 року в рамках виконавчого провадження № 27855794.
Доводи заявника свідчать лише про його незгоду із рішеннями судів і не спростовують обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанції.
Висновки судів попередніх інстанцій є обґрунтованими, оскільки вони відповідають нормам чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, а також фактичним обставинам справи, встановленим судами на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження наданих доказів.
 
У зв`язку із вищезазначеним, Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для скасування ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від                            17 листопада 2022 року та постанови Запорізького апеляційного суду від                 08 лютого 2023 року.
 
Із змісту касаційної скарги, вбачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від                   17 листопада 2022 року та постанови Запорізького апеляційного суду від                 08 лютого 2023 року.
 
У відповідності до частини четвертої статті  394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Керуючись частинами четвертою-шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У х в а л и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду                    м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), правонаступником якого є Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),  ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про визнання дій та бездіяльності посадових осіб органу державної виконавчої служби незаконними, зобов`язання вчинити дії та відшкодувати завдану матеріальну і моральну шкоду.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити  особі, яка подала скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

                                                                                                                        В. А. Стрільчук