ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 686/20845/22
Провадження № 33/4820/172/23

       Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Селезньової М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Венгера Д.О., подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2023 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  проживаючого  за адресою:  АДРЕСА_1 , непрацюючого,-

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору. 
За постановою суду,  ОСОБА_1  25.09.2022 року о 21 год. 41 хв. по вул. Кам`янецькій, 109, в м. Хмельницькому, керував автомобілем "RENAULT MEGANE", номерний знак  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виразне тремтіння пальців рук, порушення мови) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Такими діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з постановою суду захисник Венгер Д.О., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що працівниками поліції не було належним чином дотримано процедури проведення огляду, зокрема вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції №1413/27858, оскільки з відеозапису вбачається невідповідність дій поліцейських встановленій законом процедурі, так як фактично їх дії полягали у спонуканні ОСОБА_1 відмовитися від огляду на місці зупинки. На думку захисника, порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, є підставою для визнання дій працівників поліції такими, що прямо суперечать вимогам закону. Уважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції знехтував вимогами ст. 247, 251, 252 КУпАП, не дослідив належними чином докази у справі, що призвело до прийняття передчасного рішення. 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Венгера Д.О., на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначеній у ній доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, уважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно з приписами до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Зі змісту вказаної норми закону слідує, що проходження такого огляду є обов`язком водія, а не його правом.
Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.
Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 081603 від 25.09.2022 року слідує, що 25 вересня 2022 року о 21 год. 41 хв. по вул. Кам`янецькій, 109, в м. Хмельницькому, ОСОБА_1 керував автомобілем "RENAULT MEGANE", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виразне тремтіння пальців рук, порушення мови) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Такими діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків (а.с.4).
Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в їх присутності, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Драгер" та в медичній установі (а.с. 5).
Матеріали справи містять направлення на огляд  ОСОБА_1  з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичної установи КНП «ХОЗ з НПД» ХОР, у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявленні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови (а.с.6).
Також працівниками поліції, на місці зупинки транспортного засобу, винесено постанову, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП. 
У відповідності до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
З переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису вбачається, що у вказаний у протоколі день та час працівники поліції звуковими сигналами зупиняють автомобіль "RENAULT MEGANE", під керуванням ОСОБА_1 на підставі ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». Поліцейські вказують, що відчутно запах алкоголю з ротової порожнини ОСОБА_1 , на що він відповідає, що за кермом не їхав, але підтверджує, що пив спиртні напої. Поліцейські декілька разів пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що він каже: Ви хто такі? Не відмовляється від проходження зазначеного огляду, але й не проходить такий. Правоохоронці розцінюють такі дії ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, пропонують пройти в медичній установі, однак він проходити у лікарні огляд не бажає. 
У матеріалах справи відсутні,  апелянтом  не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону, на що є посилання в апеляційній скарзі. 
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
Твердження сторони захисту про те, що суд дійшов помилкового висновку про невинуватість ОСОБА_1 , спростовуються дослідженими судом доказами та змістом судового рішення, в якому їм дана правова оцінка, з якою погоджується апеляційна інстанція. 
Посилання захисника на те, що поліцейські самі спонукали ОСОБА_1 на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відхиляються, так як спростовуються даними протоколу та акту огляду, з яких слідує, що у ОСОБА_1 був запах алкоголю з порожнини рота та даними вказаного відеозапису, з якого вбачається, що поліцейський неодноразово наголошує водію на наявність у нього ознак сп`яніння та необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за вчинене та спростовується матеріалами справи.
Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним, у цьому адміністративному правопорушенні, відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,- 

п о с т а н о в и л а:

       Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Венгера Д.О. – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду                                        Л.М.Кулеша