ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 р. 	Справа № 520/165/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 р. (постановлену суддею Старосєльцевою О.В.)   по справі № 520/165/23
за позовом              Головного управління ДПС у Харківській області  
до              Товариства з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрєйн"                      
про накладення адміністративного арешту на кошти,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2023 р. Головне управління ДПС у Харківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Пларіум Юкрєйн» (в подальшому - ТОВ «Пларіум Юкрєйн»), в якому просило накласти адміністративний арешт  на кошти на усіх відкритих рахунках  у банках  та банківських  установах, що обслуговують платника податків ТОВ «Пларіум Юкрєйн».
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2023 р. позовну заяву Головного управління ДПС у Харківській області залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказами поважності причин його пропуску.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 р.: визнано неповажними підстави пропуску строку на подання позову у справі № 520/165/23; відмовлено у поновленні процесуального строку на звернення до суду у справі №520/165/23; позовну заяву повернуто позивачу.
Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 р. і направити  справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції законодавства, а саме: Кодексу адміністративного судочинства України, та на невідповідність висновкам суду обставинам справи.
Відповідач подав до суду апеляційної інстанції  письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив  апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  апеляційної інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги  не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що 15.02.2022 р. ТОВ «Пларіум Юкрєйн» відмовлено  Головному управлінню ДПС у Харківській області у допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки, про що контролюючим органом складено акт № 615/20-40-07-02-03/37364327.
У зв`язку  з  вищевикладеними обставинами, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції  виходив з того, що  позивачем пропущено  строк звернення  до суду з цим позовом, оскільки контролюючий орган  дізнався про наявність підстав для звернення до суду 15.02.2022 р., а з  адміністративним позовом  до суду звернувся   лише 04.01.2023 р., тобто, з порушенням тримісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Частиною 1  статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.
Тому в разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.
Право на звернення до суду не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення "Голдер проти Великої Британії" від 21.02.1975 р., "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992 р.).
Виходячи з принципу змагальності в адміністративному судочинстві, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Кодексом, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.
Відповідно до   ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень (ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно  із ч. ч. 1, 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України,  у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу, може бути застосовано адміністративний арешт майна такого платника податків - як винятковий спосіб забезпечення виконання останнім його обов`язків, визначених законом.
Судовим розглядом  встановлено, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив накласти адміністративний арешт  на кошти на усіх відкритих рахунках  у банках  та банківських  установах, що обслуговують платника податків ТОВ «Пларіум Юкрєйн», у зв`язку з  відмовою товариства у допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки, про що контролюючим органом складено акт № 615/20-40-07-02-03/37364327 від 15.02.2023 р. 
Як вбачається з заяви, поданої  позивачем  на усунення  недоліків адміністративного позову, Головне  управління ДПС у Харківській області  як на причину  пропуску строку звернення до суду з позовною заявою посилається на введення воєнного стану на території України з 24.02.2022 р., який діє до теперішнього часу, активну фазу бойових дій в місті Харкові та встановлення простою в роботі Головного  управління ДПС у Харківській області.  
Суд апеляційної інстанції зазначає, що саме лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом  для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення військового стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги. 
Крім того, при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку, у зв`язку   з введенням воєнного стану в Україні додатково необхідно враховувати, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.
Аналогічний висновок щодо застосування норм  процесуального  права, викладений  в постанові Верховного Суду від 10.01.2023 р. по справі № 640/3489/21.
Щодо доводів апелянта, що строк на звернення  до суду ним пропущений,  оскільки термін оскарження фактично припав на введення  простою в роботі Головного  управління ДПС у Харківській області, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно із наданої копії наказу від 15.04.2022 р. № 15-о/ВС одночасно з встановленням простою запроваджено й дистанційну роботу працівників  Головного управління  ДПС у Харківській області.
Також суд апеляційної інстанції  погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання  контролюючого органу на запровадження на території України  карантину не може бути підставою для  поновдення  строку з наступних підстав. 
З урахуванням поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, висновків Всесвітньої організації охорони здоров`я щодо визнання розповсюдження COVID-19 у країнах світу пандемією, з метою ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру державного рівня, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення та відповідно до статті 14 та частини другої статті 78 Кодексу цивільного захисту України установити для єдиної державної системи цивільного захисту на всій території України режим надзвичайної ситуації до 30.04.2023 р.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2022 р. № 1423 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236», внесені зміни, зокрема в п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236" та продовжено на території України дію карантину,  встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.02.2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" до 30.04.2023 р. 
Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що Законом України від 18.06.2020 р. № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», (далі - Закон №731-IX), яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу та Кодексу адміністративного судочинства України.
Пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладено в такій редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд апеляційної інстанції  зазначає, що  позивач має право на продовження встановленого строку, за умови подання відповідної заяви та у разі надання доказів неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк через впровадження карантину. 
Проте, звертаючись до суду, позивач не надав доказів неможливості подати адміністративний позов  у визначений Кодексом адміністративного судочинства України строк через запровадження карантину та не вказав як саме карантинні заходи вплинули на неможливість дотримання встановлених строків.
Тобто, звертаючись до суду, позивач не надав доказів неможливості подати адміністративний позов,   у визначений Кодексом адміністративного судочинства України строк. 
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексом адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки причини зазначені позивачем в заяві про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом не можуть бути визнані поважними, а будь-яких інших підстав для поновлення процесуального строку позивачем не зазначено, то   відсутні підстави для визнання поважними причин пропуску позивачем строку на звернення до суду та позовну заяву необхідно повернути позивачу.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 р.  - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням  норм процесуального права.
Керуючись ст. ст.  229, 308, 312, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 р. по справі № 520/165/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку  до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін