ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року	Львів	Справа № 380/11184/22 пров. № А/857/1501/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Качмара В.Я., Затолочного В.С.,
за участю секретаря судового засідання                    Рибачука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року (головуючий суддя Клименко О.М. м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області   про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області   в якому просив: 
- визнати протиправним рішення Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області про скорочення строку тимчасового перебування на території України громадянину російської федерації ОСОБА_1 від 05 серпня 2022 року, відмову в прийнятті заяви про надання про набуття громадянства України за територіальним походженням, не долучення до заяви та невизнання довідки про наявність (відсутність) судимості або факту кримінального переслідування або про закриття кримінального переслідування ОСОБА_1 № 078К№0422022156 без якого-небудь спеціального посвідчення та нерозглядання як офіційного документу;
- скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області про скорочення строку тимчасового перебування на території України громадянину російської федерації ОСОБА_1 від 05 серпня 2022 року, зобов`язавши Головне управління Державної міграційної служби у Львівській області прийняти до розгляду та відкрити провадження за заявою ОСОБА_1 про набуття громадянства України за територіальним походженням, долучити до заяви ОСОБА_1 про набуття громадянства України за територіальним походження без якого-небудь спеціального посвідчення та розглядати як офіційний документ довідку про наявність (відсутність) судимості або факту кримінального переслідування або про закриття кримінального переслідування ОСОБА_1 № 078К№0422022156.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо розгляду поданих ОСОБА_1 08 липня 2022 року та 25 липня 2022 року заяви та документів щодо оформлення набуття громадянства України.
Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області повторно розглянути подані 08 липня 2022 року та 25 липня 2022 року ОСОБА_1 заяву та документи щодо оформлення набуття громадянства України відповідно до «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на користь ОСОБА_1 992,40 грн сплаченого судового збору.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить таке скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.  
В апеляційній скарзі зазначає, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про громадянство України» та Указом Президента України  від 27 березня 2001 року №215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень.
ОСОБА_1 , громадянин російської федерації, через канцелярію Головного управління подав письмову заяву на ім`я начальника Головного управління, вхідний № Л-741/6/4601-22 від 08.07.2022, до якої долучено: заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», копії паспорта громадянина російської федерації та свідоцтва про народження, зобов`язання припинити громадянство російської федерації, дві фотографії.
Листом Головного управління від 19.07.2022 № Л-741/6/4601- 22/4601.3.7/692-22 заявнику роз`яснено умови та порядок набуття громадянства України.
25.07.2022 ОСОБА_1 повторно написав заяву па ім`я начальника Головного управління, вхідний № 7443/1/4601-22, долучивши копію довідки про відсутність судимості.
Листом Головного управління від 28.07.2022 № 4601.3.7-6889/46.1-22 заявнику повідомлено про невідповідність вищезазначеного документа вимогам законодавства України.
Відповідь Головного управління заявник отримав особисто 29.07.2022.
27.07.2022 на ім`я начальника Головного управління надійшов запит адвоката Оксани Константинової, вхідний № 7472/1/4601-22, з вимогою надати інформацію щодо розгляду заяв ОСОБА_1 .
Листом Головного управління від 29.07.2022 № 4601.3.7-6970/46.1-22 надано інформацію з порушених у запиті питань, а також наголошено, що прийом заяв про набуття громадянства України за походженням здійснюється засобами спеціального забезпечення «Облік осіб, які набули або припинили України» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами».
Відповідь було скеровано рекомендованим листом, що підтверджено документально.
Долучена до заяви довідка про наявність (Відсутність) судимості і (або) факт кримінального переслідування або про припинення кримінального переслідування, видана 20.04.2022 МВС росії за №078/21848-М не відповідає вимогам частини п`ятої статті 9 Закону України «Про громадянство України».
Відповідно до статті 133 Конституції України Автономна Республіка Крим та місто Севастополь входять до складу України і є її невід`ємними адміністративно-територіальними одиницями.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про громадянство України» (далі - Закон) встановлено вичерпний перелік підстав для набуття громадянства України. Це означає, що громадянство України не може набуватися на інших підставах, ніж ті, які перелічені у статті 6 Закону. Кожна з підстав набуття громадянства України співвідноситься з певними статтями Закону.
Громадянство України набувається: за народженням (ст. 7 Закону); за територіальним походженням (ст.8); внаслідок прийняття до громадянства (ст.9); внаслідок поновлення у громадянстві (ст. 10); внаслідок усиновлення (ст. 11); внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя (ст. 12); внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки (ст. 13): у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини (ст. 14); внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства (ст. 15); за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України (угоди про спрощений порядок зміни громадянства).
Набути громадянство України можна лише за визначеними Законом підставами та у разі дотримання всіх вимог законодавства України про громадянство.
05.08.2022 головним спеціалістом відділу міграційного контролю та адміністративного провадження управління з питань імміграції, тимчасового перебування та протидії нелегальній міграції ГУ ДМС у Львівській області Віталієм Шишкою при перевірці паспортного документа громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 №75 0800408 вид. 25.02.2015 терміном дії до 25.02.2025 було встановлено, що вищевказаний громадянин в`їхав на територію України через пункт пропуску «Могилів-Подільській» 31.05.2022, і з цього часу межі У країни не покидав.
Законне джерело існування та підстави для його тимчасового проживання або тимчасового перебування па території України установлені частинами четвертою-дванадцятою статті 4 Закону У країни «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.
Беручи до уваги обґрунтоване звернення Служби Безпеки України у Львівській області від 02.08.2022 за вих.№62/5/9/2245 (додається), яке надійшло до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області 03.08.2022 вх.№7866/1 /4601-22 та враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення вимог пункту 12 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України затвердженої о Постановою Кабінету Міністрів України №150 від 15.02.2012, статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та на підставі положень статті 24 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вирішив скоротити строк тимчасового перебування на території України громадянину російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати його покинути територію України у термін до 10.08.2022.
ОСОБА_1 був повідомлений під особистий підпис, що за порушення законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інтересів національної безпеки України чи охорони громадського порядку, прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні, прийнятого рішення про скорочення йому строку тимчасового перебування на території України. Також було ознайомлено з вимогами статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо примусового повернення в разі ухилення від виїзду за межі України у визначений термін.
Оскільки йому було скорочено термін перебування на території України, то після закінчення строку його зобов`язання покинути територію України він вважається нелегальним мігрантом.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Відповідно до ч. 13 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закону) іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.
Відповідно до п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 № 150 (далі - Порядок) іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на и території: протягом наданого візою дозволу в межах строк} дії візи в разі в їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в їзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року.
Відповідно до п. 5 Порядку, строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Держприкордонслужби, продовжується територіальними органами або підрозділами ДМС.
Відповідно до підпунктів 12-15 пункту 10 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України строк тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України скорочується у разі, коли нема установлених частинами четвертою - дванадцятою статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підстав для їх тимчасового проживання або тимчасового перебування на території України.
У ОСОБА_1 не було жодної із підстав продовження строку перебування на території України.
Рішення про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України приймається керівником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником або керівником органу СБУ в разі відсутності підстав для тимчасового перебування, а також заяви приймаючої сторони, органу Національної поліції чи органу охорони державного кордону.
У рішенні про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України зазначається строк, протягом якого особа зобов`язана виїхати з України. Такий строк не може бути більш як десять діб з дня прийняття рішення.
Копія зазначеного рішення видається іноземцеві та особі без громадянства під розписку.
Рішення про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України може бути оскаржене протягом п`яти робочих днів з дня його прийняття до ДМС (у разі, коли рішення прийняте територіальним органом або підрозділом ДМС), СБУ (у разі, коли рішення прийняте органом СБУ) або суду.
Відповідно до листа СБ України у Львівській області від 02.08.2022 №62/5/9-2245, до ГУ ДМС у Львівській області даним листом була доведена інформація, щодо громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на території Львівської області з можливим порушенням порядку перебування іноземців в Україні, встановленого Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Крім того, в ході здійснення СБ України у Львівській області заходів із протидії російській агресії, СБ України у Львівській області було отримано інформацію щодо причетності ОСОБА_1 , яка наносила шкоду національним інтересам України, пропагування ідей так званого «руського мира», невизнання агресії російської федерації щодо України.
З огляду на вищевикладене, з метою забезпечення національної безпеки України, СБ України у Львівській області клопотало перед ГУ ДМС у Львівській області про прийняття рішення щодо скорочення терміну перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України.
Відповідно до Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» від 27.03.2001 №215/2001, щодо документів, що подаються для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням:
для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає: заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням; дві фотокартки (розміром 35 х 45 мм); один із таких документів: декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності; заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.
Для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави. Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України. Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.
Зважаючи на факт, що ОСОБА_1 в`їхав на територію України 31.05.2022, та до закінчення терміну в 90 днів перебування на території України, позивач 08.07.2022 вирішив звернутися з заявою про надання йому громадянства України за територіальним походженням, однак 05.08.2022 йому було скорочено термін перебування на території України та повідомлено про його зобов`язання покинути територію України в термін до 10.08.2022 у зв`язку із відсутністю законного джерела існування та підстав перебування на території України, тим самим ОСОБА_1 порушивши процес звернення з заявою про надання йому громадянства України через відсутність довідки про відсутність судимості у додатках до заяви. 25.07.2022 позивачем була повторно написана заява на ім`я начальника ГУ ДМС у Львівській області №7443/4601-22, долучивши вищезазначену довідку. Проте, позивачу було повідомлено про невідповідність вимогам частини п`ятої статті 9 Закону України «Про громадянство України» довідки про несудимість за №078/21848-М виданої 20.04.2022 МВС росії.
Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про припинення дії Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації та застосування деяких міжнародних договорів України з Російською Федерацією» від 17.06.2022 № 692 зазначено, що на період до припинення дії Угоди, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, відповідно до ста і ті 6 такої Угоди зупинити дію статей 1 і 2 Угоди в частині можливості громадян Російської Федерації в`їжджати, виїжджати, прямувати транзитом, перебувати і пересуватися територією України без віз на підставі документів, зазначених у пунктах 2, 3, 4, 6 і 8 переліку документів громадян Російської Федерації для в`їзду, виїзду, перебування і пересування територією України, наведеного в Додатку 1 до Угоди.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив таку залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження Українська РСР, є громадянином російської федерації, що підтверджується паспортом російської федерації тип Р, № 75 0800408.
31 травня 2022 року ОСОБА_1 прибув на територію України через пункт пропуску М-Подільський, що підтверджується відміткою на аркуш 45 у паспорті.
08 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДМС у Л/о (вх. № Л-741/6/4601-22 від 08 липня 2022 року) із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням від 07 липня 2022 року (форма 8, затверджена наказом МВС України № 715). До заяви долучив: копію свідоцтва про народження; копію паспорта російської федерації з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову; зобов`язання припинити іноземне громадянство (форма 10, затверджена наказом МВС України № 715); дві фотокартки.
Листом № Л-741/6/4601-22/4601.3.7/692-22 від 19 липня 2022 року «Про розгляд звернення» ГУ ДМС у Л/о повідомило позивача, зокрема, про те, що відповідно до пункту 4 Порядку № 215 заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні. Громадянство України за територіальним походженням не може набути особа, яка: 1) вчинила злочин проти людства чи здійснювала геноцид; 2) засуджена в Україні за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину (до погашення або зняття судимості) з урахуванням рівня загрози для національної безпеки держави; 3) вчинила на території іншої держави діяння, яке визнано законодавством України тяжким або особливо тяжким злочином. Підтвердженням відсутності судимості на території іншої держави в іноземного громадянина, який клопоче про набуття громадянства України за територіальним походженням, слугуватиме відповідний документ, виданий уповноваженим органом країни громадянської належності. У разі виконання вимог законодавства України про громадянство позивач зможе подати заяву про оформлення набуття громадянства України разом з усіма необхідними документами, яка буде розглянута у встановленому законом порядку.
25 липня 2022 року ОСОБА_1 додатково до заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням надав до ГУ ДМС у Л/о (вх. № 7343/1/4601-22 від 25 липня 2022 року) довідку про наявність (відсутність) судимості і (або) факту кримінального переслідування або про припинення кримінального переслідування № 078К№0422022156, видану уповноваженим органом країни громадянської належності позивача 20 квітня 2022 року за № 078/21848-М, з засвідченим перекладом на українську мову.
Листом № 4601.3.7-6889/46/1-22 від 28 липня 2022 року «Про розгляд звернення» ГУ ДМС у Л/о повідомило позивача про те, що долучена до заяви довідка про наявність (відсутність) судимості і (або) факту кримінального переслідування або про припинення кримінального переслідування, видана 20 квітня 2022 року за № 078/21848-М, не відповідає вимогам частини п`ятої статті 9 Закону України «Про громадянство України». Відповідно до статті 133 Конституції України Автономна Республіка Крим та місто Севастополь входять до складу України і є її невід`ємними адміністративно-територіальними одиницями. Набути громадянство України можна лише за визначеними Законом України «Про громадянство України» підставами та у разі дотримання всіх вимог законодавства України про громадянство.
Також 05 серпня 2022 року ГУ ДМС у Л/о прийняло рішення про скорочення строку тимчасового перебування на території України громадянину російської федерації ОСОБА_1 , яким встановлено, що законне джерело існування та підстави для тимчасового проживання або тимчасового перебування на території України, установлені частинами четвертою-дванадцятою статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в зазначеного іноземця відсутні.
У змісті вказаного рішення вказано, що беручи до уваги обґрунтоване звернення Управління СБУ у Львівській області від 02 серпня 2022 року за вих. № 62/5/9-2245, яке надійшло до ГУ ДМС у Львівській області 03 серпня 2022 вх. № 7866/1/4601-22, та, враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення вимог пункту 12 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 150 від 15 лютого 2012 року, статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», на підставі положень статті 24 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вирішено скоротити строк тимчасового перебування на території України громадянину російської федерації ОСОБА_1 та зобов`язати його покинути територію України у термін до 10 серпня 2022 року.
Постановляючи рішення, в частині позовних вимог про визнання протиправними відмови відповідача в прийнятті заяви про надання про набуття громадянства України за територіальним походженням, не долучення відповідачем до заяви та невизнання довідки про наявність (відсутність) судимості або факту кримінального переслідування або про закриття кримінального переслідування ОСОБА_1 № 078К№0422022156 без якого-небудь спеціального посвідчення та не розглядання як офіційного документу та зобов`язання відповідача прийняти до розгляду та відкрити провадження за заявою ОСОБА_1 про набуття громадянства України за територіальним походженням, долучити до заяви ОСОБА_1 про набуття громадянства України за територіальним походження без якого-небудь спеціального посвідчення та розглядати як офіційний документ довідку про наявність (відсутність) судимості або факту кримінального переслідування або про закриття кримінального переслідування ОСОБА_1 № 078К№0422022156 суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.
Відповідно до визначень, які наведені у статті 1 Закону України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон № 2235):
- громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках;
- громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України;
- іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.
Згідно пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 2235 громадянами України є особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.
Відповідно до пункту другого частини першої статті 6 Закону № 2235 громадянство України набувається за територіальним походженням.
Набуття громадянства України за територіальним походженням врегульовано статтею 8 Закону № 2235.
Згідно з частинами першою, другою цієї статті особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.
Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається:
особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства;
іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.
Частиною сьомою статті 8 Закону № 2235 передбачено, що громадянство України за територіальним походженням не набуває особа, яка відповідно до частини шостої статті 9 цього Закону не приймається до громадянства України (крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 9 цього Закону), та особа, стосовно якої рішення про оформлення набуття громадянства України скасовано на підставі статті 21 цього Закону.
При цьому, частиною шостою статті 9 Закону № 2235 визначено, що до громадянства України не приймається особа, яка:
1) вчинила злочин проти людства чи здійснювала геноцид;
2) засуджена в Україні за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину (до погашення або зняття судимості) з урахуванням рівня загрози для національної безпеки держави;
3) вчинила на території іншої держави діяння, яке визнано законодавством України тяжким або особливо тяжким злочином.
Повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, визначені статтею 24 Закону № 2235.
Так, відповідно до частини першої цієї статті центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо: 1) прийняття рішень про встановлення, оформлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 цього Закону; 2) прийняття заяв разом із необхідними документами щодо прийняття до громадянства України, щодо виходу з громадянства України дітей у випадках, передбачених частинами дев`ятою-одинадцятою статті 18 цього Закону, перевірки правильності оформлення документів, наявності умов для прийняття до громадянства України і відсутності підстав, з яких особа не приймається до громадянства України, наявності підстав для виходу з громадянства України і відсутності підстав, з яких не допускається вихід з громадянства України, надсилання заяв разом зі своїм висновком на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства; 3) підготовки подань про втрату особами громадянства України і разом із необхідними документами надсилання їх на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства; 4) прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-10 статті 6 цього Закону; 5) скасування в межах повноважень прийнятих рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 цього Закону; 6) виконання рішень Президента України з питань громадянства; 7) видання особам, стосовно яких прийнято рішення про встановлення, оформлення належності до громадянства України, та особам, які набули громадянство України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, довідок про реєстрацію особи громадянином України; 8) вилучення в осіб, громадянство яких припинено або стосовно яких скасовано рішення про встановлення, оформлення належності до громадянства України, про оформлення набуття громадянства України, довідок про реєстрацію особи громадянином України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, паспортів громадянина України для виїзду за кордон та видання довідок про припинення громадянства України; 9) ведення обліку осіб, стосовно яких прийнято рішення про встановлення, оформлення належності до громадянства України, осіб, які набули, припинили громадянство України, осіб, стосовно яких у межах повноважень здійснюються провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень; 10) проведення за заявою осіб, які перебувають на території України на законних підставах, перевірки їх належності до громадянства України.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360 (далі - Положення № 360), Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення № 360 ДМС відповідно до покладених на неї завдань здійснює у межах компетенції провадження з питань прийняття до громадянства України і про припинення громадянства України та подає відповідні документи на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства, а також забезпечує виконання рішень Президента України з питань громадянства.
За змістом пункту 7 Положення № 360 ДМС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи, у тому числі міжрегіональні.
Відповідно до статей 26, 27 Закону № 2235 рішення з питань громадянства можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку до суду.
Дії та бездіяльність посадових і службових осіб, які порушують порядок та строки розгляду справ про громадянство і виконання рішень з питань громадянства, можуть бути оскаржені у судовому та адміністративному порядку.
Згідно з пунктом 2 статті 22 Закону № 2235 порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень визначає Президент України.
Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215).
Цей Порядок відповідно до Закону № 2235 визначає, зокрема перелік документів, які подаються для оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними.
Для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку (абзац перший пункту 1 розділу І Порядку № 215).
Заяви з питань громадянства оформлюються: про оформлення набуття громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім`я керівника територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи; про оформлення набуття громадянства України особою, яка постійно проживає за кордоном, - на ім`я керівника дипломатичного представництва чи консульської установи України за місцем постійного проживання особи (пункт 2 розділу ІІ Порядку № 215).
Заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником (абзац перший пункту 3 розділу І Порядку № 215).
Заяви та інші документи з питань громадянства подаються: особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні; особою, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем реєстрації особи; особою, яка постійно проживає за кордоном, - до дипломатичного представництва чи консульської установи України за місцем постійного проживання особи (пункт 4 розділу І Порядку № 215).
Заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою. Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів (абзаци перший, другий, шостий пункту 5 розділу І Порядку № 215).
Згідно з пунктами 24, 25 розділу ІІ Порядку № 215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає:
а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;
б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм);
в) один із таких документів:
- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;
- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;
- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;
- декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності;
- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;
г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.
Для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.
Згідно з пунктом 92 розділу IV Порядку № 215 територіальні органи Державної міграційної служби України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України, серед іншого, за територіальним походженням.
Відповідно до пункту 93 розділу IV Порядку № 215 територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.
Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.
Згідно абзаців першого, другого, п`ятого, шостого пункту 94 розділу IV Порядку № 215 територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.
Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, а стосовно поновлення особи у громадянстві України також відсутні передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, або стосовно поновлення особи у громадянстві України також будуть встановлені передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України.
Пунктом 95 розділу IV Порядку № 215 передбачено, що рішення про оформлення набуття особою громадянства України або про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України не пізніш як у тримісячний строк з дня надходження документів надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником.
Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником, не пізніш як у тижневий строк з дня надходження відповідного рішення повідомляє про нього заявника у письмовій формі. У разі прийняття рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України заявникові у письмовій формі повідомляються причини відмови.
З урахуванням вказаного вище, суд першої інстанції правильно вказав, що чинним законодавством України чітко визначені органи, які уповноважені здійснювати перевірку та розгляд заяв і документів щодо оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, приймати рішення про оформлення набуття особою громадянства України чи відмову у задоволенні відповідного клопотання (територіальний підрозділ Державної міграційної служби України та територіальний орган Державної міграційної служби України), а також етапи, на якому кожен із зазначених органів зобов`язаний реалізовувати надані їм з метою вирішення вказаних питань повноваження, а саме:
1)  територіальний підрозділ  ДМС України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України,  перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України;
2)  належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до  територіального органу  ДМС України, який у свою чергу  також перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, і може прийняти одне з таких рішень: - або повернути до територіального підрозділу ДМС України, до якого документи були подані заявником; - або прийняти рішення про оформлення набуття особою громадянства України; - або вмотивоване рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України.
Отже, одним із таких етапів є перевірка відповідності оформлення поданих документів щодо набуття громадянства України вимогам законодавства України. При цьому, суд правильно відзначив, що така перевірка проводиться двічі: спочатку територіальним підрозділом Державної міграційної служби України, до якого документи подані заявником, потім - територіальним органом Державної міграційної служби України, до якого вказані документи (у разі їх належного оформлення) надіслані територіальним підрозділом Державної міграційної служби України після проведеної перевірки.
Відповідно до моменту проведення перевірки відповідності оформлення поданих документів щодо набуття громадянства України  вимогам законодавства України  територіальним підрозділом  ДМС України,  територіальний орган ДМС України позбавлений можливості вчинення дій, пов`язаних із такою перевіркою, оскільки у цьому разі буде порушена процедура розгляду поданих документів, яка унормована Порядком № 215.
Суд першої інстанції підставно вважав, що  хоча із заявою та документами щодо оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням позивач звернувся не до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого мав би звернутися в силу вимог Порядку № 215, а безпосередньо до територіального органу, яким є Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області, однак вказана обставина не давала відповідачу підстав для повідомлення позивача листом № 4601.3.7-6889/46/1-22 від 28 липня 2022 року «Про розгляд звернення» про те, що долучена до заяви довідка про наявність (відсутність) судимості і (або) факту кримінального переслідування або про припинення кримінального переслідування, видана 20 квітня 2022 року за № 078/21848-М, не відповідає вимогам частини п`ятої статті 9 Закону України «Про громадянство України», тобто передчасно стверджувати про невідповідність оформлення зазначеного документа вимогам законодавства України до моменту проведення перевірки поданих позивачем документів територіальним підрозділом ДМС України згідно з положеннями абзацу першого пункту 93 Порядку № 215.     
Крім того, суд вірно зауважив, що надання особі, яка звернулася із заявою та документами щодо оформлення набуття громадянства України, відповіді у формі листа на таку заяву Порядком № 215 не передбачена. Позивач у спірному випадку не звертався до відповідача за роз`ясненням щодо набуття громадянства України, а звернувся саме із заявою та документами щодо оформлення набуття громадянства України, порядок розгляду яких чітко урегульований спеціальним нормативно-правовим актом - Порядком № 215.
З огляду на це, суд першої інстанції підставно вважав, що у межах спірних правовідносин, відповідач, як територіальний орган ДМС України, враховуючи положення Порядку № 215, не був позбавлений можливості скерувати подані позивачем заяву та документи щодо оформлення набуття громадянства України відповідному територіальному підрозділу саме задля дотримання належної процедури розгляду таких заяви та документів. Відповідно, у спірному випадку відповідач вчинив дії, якими порушив процедуру розгляду поданих позивачем заяви та документів щодо оформлення набуття громадянства України, який встановлений Порядком № 215, тому такі дії належить визнати протиправними.
Крім того, суд правильно вважав, що підстави для задоволення позовних вимог визнати протиправною відмову відповідача в прийнятті заяви про надання про набуття громадянства України за територіальним походженням, не долучення відповідачем до заяви та невизнання довідки про наявність (відсутність) судимості або факту кримінального переслідування або про закриття кримінального переслідування ОСОБА_1 № 078К№0422022156 без якого-небудь спеціального посвідчення та нерозглядання як офіційного документу у той спосіб, в який просить позивач, відсутні, оскільки, як встановлено вище, відповідач порушив саме процедуру розгляду поданих позивачем заяви та документів щодо оформлення набуття громадянства України. За таких обставин заявлені позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенні у належний спосіб: визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо розгляду поданих ОСОБА_1 08 липня 2022 року та 25 липня 2022 року заяви та документів щодо оформлення набуття громадянства України та зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області повторно розглянути подані 08 липня 2022 року та 25 липня 2022 року ОСОБА_1 заяву та документи щодо оформлення набуття громадянства України відповідно до «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006).
Надаючи оцінку позовним вимогам у частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача про скорочення строку тимчасового перебування на території України громадянину російської федерації ОСОБА_1 від 05 серпня 2022 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону України від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон № 3773) іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначені статтею 4 Закону № 3773.
Відповідно до частин першої, другої статті 24 Закону № 3773 якщо в іноземця або особи без громадянства немає підстав для тимчасового проживання, встановлених частинами четвертою-дванадцятою статті 4 цього Закону, або для тимчасового перебування на території України, строк їх перебування скорочується.
Рішення про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або органами Служби безпеки України.
Порядок прийняття рішення та процедура скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту 9 пункту 4 Положення № 360 ДМС відповідно до покладених на неї завдань приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150 затверджено Порядок продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, який визначає процедуру продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України (далі - Порядок № 150).
Згідно з пунктом другим Порядку № 150 іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території:
1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;
2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС;
3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року.
Відповідно до пунктів 12-15 Порядку № 150 строк тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України скорочується у разі, коли нема установлених частинами четвертою - дванадцятою статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підстав для їх тимчасового проживання або тимчасового перебування на території України.
Рішення про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України приймається керівником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником або керівником органу СБУ в разі відсутності підстав для тимчасового перебування, а також заяви приймаючої сторони, органу Національної поліції чи органу охорони державного кордону.
У рішенні про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України зазначається строк, протягом якого особа зобов`язана виїхати з України. Такий строк не може бути більш як десять діб з дня прийняття рішення.
Копія зазначеного рішення видається іноземцеві та особі без громадянства під розписку.
Рішення про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України може бути оскаржене протягом п`яти робочих днів з дня його прийняття до ДМС (у разі, коли рішення прийняте територіальним органом або підрозділом ДМС), СБУ (у разі, коли рішення прийняте органом СБУ) або суду.
Оскарження такого рішення зупиняє його виконання.
Судом першої інстанції зґясовано, що рішенням ГУ ДМС у Л/о від 05 серпня 2022 року вирішено скоротити строк тимчасового перебування на території України громадянину російської федерації ОСОБА_1 та зобов`язати його покинути територію України у термін до 10 серпня 2022 року.
Цим рішенням встановлено, що законне джерело існування та підстави для тимчасового проживання або тимчасового перебування на території України, установлені частинами четвертою-дванадцятою статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в зазначеного іноземця відсутні.
Також у вказаному рішенні міститься посилання на лист Управління Служби безпеки України у Львівській області від 02 серпня 2022 року за вих. № 62/5/9-2245 «Щодо скорочення терміну перебування».
Постановляючи рішення в цій частині вимог, суд першої інстанції підставно вважав, що Інструкція № 485, на яку покликались сторони, не зареєстрована в Міністерстві юстиції України, не занесена до Державного реєстру та офіційно не опублікована, відтак, з урахуванням положень пункту 3 Указу № 493/92 та пункту 5.6 Порядку № 34/5 Інструкція № 485 вважається такою, що не набрала чинності, не тягне за собою правових наслідків і не може бути підставою для регулювання спірних правовідносин, тому до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми статей 4, 24 Закону № 3773 та відповідні положення Порядку № 150.
Згідно вимог пункту 12 Порядку № 150 підставою для скорочення строку тимчасового перебування іноземця на території України є відсутність установлених частинами четвертою-дванадцятою статті 4 Закону № 3773 підстав для його тимчасового проживання або тимчасового перебування на території України.
Згідно з частинами четвертою-дванадцятою статті 4 Закону № 3773 іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.
Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для участі у реалізації проектів міжнародної технічної допомоги, зареєстрованих у встановленому порядку, та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.
Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою проповідування релігійних віровчень, виконання релігійних обрядів чи іншої канонічної діяльності за запрошенням релігійних організацій та погодженням з державним органом, який здійснив реєстрацію відповідної релігійної організації, та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період діяльності в Україні.
Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для участі у діяльності філій, відділень, представництв та інших структурних осередків громадських (неурядових) організацій іноземних держав, зареєстрованих у встановленому порядку, та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період діяльності в Україні.
Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для роботи у представництвах іноземних суб`єктів господарювання в Україні, зареєстрованих у встановленому порядку, та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.
Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для роботи у філіях або представництвах іноземних банків, зареєстрованих у встановленому порядку, та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.
Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для провадження культурної, наукової, освітньої діяльності на підставах і в порядку, встановлених міжнародними договорами України або спеціальними програмами, а також іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою участі в міжнародних та регіональних волонтерських програмах чи участі в діяльності організацій та установ, що залучають до своєї діяльності волонтерів відповідно до Закону України "Про волонтерську діяльність", інформація про які розміщена на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері волонтерської діяльності, отримали посвідку на тимчасове проживання та здійснюють волонтерську діяльність на базі зазначених організацій та установ, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період провадження такої діяльності.
Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для роботи кореспондентом або представником іноземних засобів масової інформації та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.
Іноземці та особи без громадянства, які є засновниками та/або учасниками, та/або бенефіціарними власниками (контролерами) юридичної особи, зареєстрованої в Україні, та прибули в Україну з метою контролю за діяльністю таких юридичних осіб і отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період дії посвідки.
Суд першої інстанції правильно зауважив, що у спірному випадку жодна з підстав, установлених частинами четвертою-дванадцятою статті 4 Закону № 3773, для тимчасового проживання або тимчасового перебування на території України до позивача не застосовується.
Зважаючи на викладене, правильним є висновок суду, що відповідач правомірно, з покликанням на частини четверту-дванадцяту статті 4 Закону № 3773 прийняв рішення про скорочення строку тимчасового перебування на території України громадянину російської федерації ОСОБА_1 . При цьому, суд вірно зауважив, що посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на лист органу СБУ є правомірним, оскільки у змісті цього листа зазначено, що: «Управлінням СБ України у Львівській області отримана інформація щодо громадянина росії - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на території Львівської області з можливим порушенням порядку перебування іноземців в Україні, встановленого Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Крім того, в ході здійснення заходів із протидії російській агресії проти України отримано інформацію щодо причетності громадянина російської федерації ОСОБА_1 до діяльності на шкоду національним інтересам України, пропагування ідей «руського мира», невизнання агресії рф щодо України», а відповідно до пункту 13 Порядку № 150 право прийняття рішення про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України надано, серед інших, керівнику органу СБУ. У спірному випадку листом від 02 серпня 2022 року за вих. № 62/5/9-2245 «Щодо скорочення терміну перебування» Управління Служби безпеки України у Львівській області клопотало перед ГУ ДМС у Л/о про прийняття рішення щодо скорочення терміну перебування ОСОБА_1 на території України.     
При цьому, суд правильно зазначив, що такий лист не є основною підставою скорочення строку тимчасового перебування позивача на території України, а такою підставою є саме відсутність установлених частинами четвертою-дванадцятою статті 4 Закону № 3773 підстав для його тимчасового проживання або тимчасового перебування на території України, про що й зазначено в оскаржуваному рішенні.
З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що рішення відповідача про скорочення строку тимчасового перебування на території України громадянину російської федерації ОСОБА_1 від 05 серпня 2022 року відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, а тому підстави для визнання його протиправним та скасування у суду відсутні.
Враховуючи зазначене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року по справі №380/11184/22 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий  суддя                                                             М.А. Пліш
Судді                                                                                 В.Я. Качмар
                                                                                          В.С. Затолочний
повний текст складено 25.05.2023