ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 травня 2023 року           справа №200/5163/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року (повне судове рішення складено 30 січня 2023 року) у справі № 200/5163/22 (суддя в І інстанції Арестова Л.В.) за позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про   визнання незаконними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
                                                          УСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі – відповідач-2) з вимогами:
- визнати незаконними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 25.04.2022 №232650002301 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 06.06.2022 №232650002301 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-ІV);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за частиною третьою статті 114 Закону № 1058-ІV з 18.04.2022.
Доводи позовної заяви обґрунтовував тим, що позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.04.2022 та 30.05.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-ІV, а саме як особа, що має не менше 20 років стажу на перелічених у статті роботах та має право на пенсію не залежно від віку. Проте, відповідачем-1 було відмовлено в призначенні пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-ІV, та пільгового стажу не зараховано період роботи з 27.04.2011 по 31.10.2015, згідно довідки б/н від 10.02.2022, виданої «ЧАО «ММК им. Иллича», оскільки відсутня печатка організації на довідці, підписує довідку начальник конвертерного цеху та спеціаліст (відсутній підпис керівника підприємства) і відсутня довіреність на право підписання документів іншими особами і також сама довідка (ф. ОК-13) не відповідає вимогам додатку №5 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» (далі – Порядок № 637).
Крім того, позивач зазначав, що після повторного звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області він отримав листа, відповідно до якого за результатами наданих позивачем документів встановлено, що страховий стаж позивача становить 39 років 07 місяців 01 днів, пільговий стаж роботи – 18 років 2 місяці 2 дні. Окремо зазначено, що за наданими документами до страхового та пільгового стажу зараховані всі періоди. Проте, позивач вважав, що із зазначених відповідей не можливо встановити які розрахунки були здійснені та яким чином стаж роботи позивача за професіями за Списком № 1 склав саме 18 років 2 місяці 2 дні.
Позивач вважав такі рішення протиправними та такими, що порушують його конституційні права, тому просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №232650002301 від 25.04.2022.
Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №232650002301 від 06.06.2022.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 період роботи з 27.04.2011 по 31.10.2015, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-ІV.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах від 18.04.2022 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. 
У іншій частині позову - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги наголошено на правомірності рішеннь про відмову в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .
18.04.2022 позивач звернувся до територіального управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
До заяви були додані, зокрема, наступні копії документів: паспорт, ідентифікаційний код, трудова книжка, військовий квиток.
25.04.2022 відповідач-2, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, прийняв рішення №232650002301 про відмову в призначенні пенсії, що не заперечується відповідачем, зі змісту якого вбачається наступне.
«Відмова про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 .
Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 18.04.2022.
Вік заявника 40 років 0 місяців 4 дні.
Відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія за віком призначається на пільгових умовах працівникам, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років. Працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - мають право на пенсію незалежно від віку за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Страховий стаж особи становить 34 роки 4 місяці 1 день.
Пільговий стаж особи – 13 років 7 місяців 27 днів.
Результати розгляду документів доданих до заяви:
За наданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.
До пільгового стажу не зараховано:
період роботи з 27.04.2011 по 31.10.2015, згідно довідки б/н від 10.02.2022, виданої «ЧАО «ММК им. Иллича», оскільки відсутня печатка організації на довідці, підписує довідку начальник конвертерного цеху та спеціаліст (відсутній підпис керівника підприємства) і відсутня довіреність на право підписання документів іншими особами і також сама довідка (ф. ОК-13) не відповідає вимогам додатку №5 постанови №637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній».
Для зарахування до пільгового стажу даного періоду роботи необхідно надати довідку за підписом керівника організації або долучити довіреність на право підпису документів іншими особами та завірити підписи печаткою підприємства.
Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 15.04.2032, тобто при досягненні 50 років.
Заявник працює.
На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.»
Матеріали справи не містять доказів пропозиції суб`єкта владних повноважень надати позивачу додаткові документи.
30.05.2022 позивач звернувся до територіального управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
До заяви були додані, зокрема, наступні копії документів: паспорт, ідентифікаційний код, трудова книжка, військовий квиток.
06.06.2022 відповідач-1, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, прийняв рішення №232650002301 про відмову в призначенні пенсії, що не заперечується відповідачем, зі змісту якого вбачається наступне.
«Звернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 30.05.2022 на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розглянуто.
Встановлено:
Заявник працює.
Відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія за віком призначається на пільгових умовах працівникам, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років. Працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - мають право на пенсію незалежно від віку за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Згідно Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що призначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Довідка про підтвердження наявного страхового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній надається згідно Додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу.
На дату звернення заявникові виповнилось 40 років і страховий стаж роботи становить 39 років 07 місяців 01 днів, пільговий стаж роботи – 18 років 2 місяці 2 дні.
Прийняте рішення: відмовити громадянину ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV.
Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 15.04.2032, тобто при досягненні 50 років.»
Матеріали справи не містять доказів пропозиції суб`єкта владних повноважень надати позивачу додаткові документи.
Позивач, не погодившись із рішеннями відповідача-2 №232650002301 від 25.04.2022 та відповідача-1 №232650002301 від 06.06.2022, звернувся з цим позовом до суду.
Судом встановлено, що відповідно до записів №1-15, трудової книжки серії НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_1 , позивач:
- з 01.09.1997 по 30.06.2001 – навчався в Механіко-металургійному технікумі Приазовського державного технічного університету;
- з 15.09.2000 по 24.04.2011 – працював в мартенівському цеху на посадах підручного сталевара мартенівської печі, помічником майстра та майстром на гарячій ділянці робіт в Приватному акціонерному товаристві «МК «Азовсталь»;
- з 27.04.2011 – працював в конвертерному цеху на посадах машиніста-транспортувальника гарячого металу, підручним сталевара конвертера, сталеваром конвертера в Приватному акціонерному товаристві «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».
Відповідно до розпорядження №1046-к від 15.06.2022 про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_1 звільнено з 15.06.2022 з посади сталевара конвертера 7 розряду в Приватному акціонерному товаристві «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» за угодою сторін.
Спірним питанням цієї справи є правомірність відмови відповідачів у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем-2. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволенні позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.
Згідно із статтею 1 Конституції України Україна є соціальною та правовою державою.
Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Водночас пунктом 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зауважив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.2014 № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. 
Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.
Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.
За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Зокрема частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Таким чином, необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, що передбачені списком, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 (далі – Постанова № 202).
Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Стаття 44 Закону № 1058-IV визначає порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.
Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), зокрема, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком № 637.
Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пункт 20 Порядку № 637 передбачає, зокрема, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
Викладе зумовлює висновок суду, що надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Вказане відповідає висновкам Верховного Суду в постанові від 22.03.2018 у справі №208/235/17 (2-а/208/105/17), від 31.03.2020  у справі № 678/65/17.
Сторонами не оспорюється факт надання позивачем трудової книжки при зверненні до органу пенсійного фонду з питання призначення пенсії.
Водночас, слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Як встановлено судами вище, в рішенні №232650002301 від 25.04.2022 відповідач-2 зазначив, що до пільгового стажу роботи не зараховано період роботи з 27.04.2011 по 31.10.2015, згідно довідки б/н від 10.02.2022, виданої «ЧАО «ММК им. Иллича», оскільки відсутня печатка організації на довідці, підписує довідку начальник конвертерного цеху та спеціаліст (відсутній підпис керівника підприємства) і відсутня довіреність на право підписання документів іншими особами і також сама довідка (ф. ОК-13) не відповідає вимогам додатку № 5 Порядку № 637. Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який суд критично оцінив покликання відповідача в оскаржуваному рішенні щодо необхідності надання довідки за підписом керівника організації або долучити довіреність на право підпису документів іншими особами та завірити підписи печаткою підприємства.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим  наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Як встановлено судами вище та підтверджується записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 , позивач:
- з 27.04.2011 – працював в конвертерному цеху на посадах машиніста-транспортувальника гарячого металу, підручним сталевара конвертера, сталеваром конвертера в Приватному акціонерному товаристві «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».
Відповідно до розпорядження №1046-к від 15.06.2022 про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_1 звільнено з 15.06.2022 з посади сталевара конвертера 7 розряду в Приватному акціонерному товаристві «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» за угодою сторін.
Зазначені записи в трудовій книжці, свідчать про зайнятість позивача повний робочий день на пільгових роботах. Іншого, зокрема про скорочений або неповний режим роботи протягом цих періодів, в трудовій книжці не міститься.
В трудовій книжці позивача чітко зазначені відомості щодо характеру роботи позивача у спірні періоди на посаді, що віднесена до відповідного списку, що не потребувало надання уточнюючих довідок.
З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, приписи законодавства, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що записи у трудовій книжці підтверджують пільговий характер роботи позивача у період з 27.04.2011 по 31.10.2015, що надає право на включення вищевказаного періоду роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 05.08.2020 у справі №127/9289/17, висновки яких суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина п`ята статті 242 КАС України).
Незарахування спірного стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в пункту 3.1 Рішення Конституційного Суду України у справі від 29.06.2010 № 1-25/2010 зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачити юридичні наслідки своєї поведінки.
Так, перевіряючи правомірність прийняття відповідачем-2 рішення №232650002301 від 25.04.2022, суди дійшли висновку, що воно прийнято без дотримання положень статті 2 КАС України та статті 46 Конституції України, отже є протиправним та підлягає скасуванню.
Разом із цим, як встановлено вище, відповідачем-1 було прийнято рішення № 232650002301 від 06.06.2022 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , в якому відповідач-1 не надає оцінку жодним періодам роботи позивача. Проте, зазначає, що згідно Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що призначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Довідка про підтвердження наявного страхового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній надається згідно Додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу.
На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005,  в редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення (далі - Порядок № 22-1) при прийманні документів працівник сервісного центру:
ідентифікує заявника (його представника);
надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;
з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;
повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;
надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;
повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;
видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;
повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
За результатом дослідження матеріалів справи та наданих сторонами доказів, слід константувати, що з рішення №232650002301 від 06.06.2022 неможливо встановити, які конкретно періоди зараховано відповідачем-1 до страхового та пільгового стажу роботи позивача. Адже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №232650002301 від 06.06.2022 не містить визначення зарахованих або не зарахованих періодів, нормативного обґрунтування, підстав зарахування або не зарахування конкретних періодів загального страхового та пільгового стажу роботи позивача. Відтак, відсутність в рішенні відповідача-1 розрахунку періодів та мотивів його прийняття позбавляє суд можливості перевірити таке рішення на відповідність пенсійному законодавству України. Вказане дає підстави констатувати, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №232650002301 від 06.06.2022 не відповідає принципам, визначеним частиною другою статті 2 КАС України. 
Адже, як вказано вище, оскаржуване рішення не відповідає приписам частини другої статті 2 КАС України, оскільки суб`єктом владних повноважень не визначено періоди, які підлягають або не підлягають зарахуванню до страхового та пільгового стажу; не наведено підстав та нормативного обґрунтування зарахування або не зарахування конкретних періодів страхового стажу та пільгового стажу позивача при вирішенні питання про призначення йому пенсії на пільгових умовах.
При вирішені цього спору суд керується частиною другою статті 2 КАС України, в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Так, критерій «прийняття рішень, вчинення (не вчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України» - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».
«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень:
- має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України;
- зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
Критерій «прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії» - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо.
Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.
Як встановлено судами, рішенням відповідача-1 №232650002301 від 06.06.2022 відмовлено позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідної кількості пільгового стажу роботи в шкідливих і важких умовах праці, підтвердженого в установленому чинним законодавством порядку, проте, рішення не містить зазначення конкретних періодів роботи позивача, які включено або не включено до спеціального стажу, конкретних підстав для не включено до таких періодів, що свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності при прийнятті рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, оскільки позивачу та суду з тексту такого рішення неможливо визначити, які саме періоди роботи не включено до пільгового стажу.
З урахуванням наведеного та встановлених обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у цій справі відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи спірне рішення використав повноваження не з метою, з якою це повноваження надано; не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); без дотриманням принципу рівності перед законом, дискримінаційно; без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Наведена правова позиція цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 07.02.2019 у справі № 699/155/17, від 26.02.2019 у справі № 497/2223/16-а.
Враховуючи викладене, правильним є висновок місцевого суду, що рішення відповідача-1 №232650002301 від 06.06.2022 складено без врахування зазначених вище критеріїв, а відтак є протиправним та підлягає скасуванню.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії»  від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`зання вчинити певні дії.
Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача – суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Оскільки суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача, в той час як спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, місцевий суд дійшов правильного висновку за доцільне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №232650002301 від 25.04.2022, визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №232650002301 від 06.06.2022, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 період роботи з 27.04.2011 по 31.10.2015, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах від 18.04.2022 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Вищевказаний спосіб захисту є достатнім, враховуючи обставини по справі. 
Доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не спростовують висновків місцевого суду. Іншими сторонами рішення місцевого суду не оскаржено.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,
                                                          ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року у справі № 200/5163/22 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 16 травня 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            А. А. Блохін 

                                                                                                    Т. Г. Гаврищук