ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 травня 2023 року
м. Київ
справа № 750/5047/22
провадження № 51-1876км23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                          ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                          ОСОБА_4 ,
прокурора                                                               ОСОБА_5 ,
захисника                                                               ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2022 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022275440000471, за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіцкани Республіки Молдова та жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, і призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 цього Кодексу ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік і покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 цього Кодексу.
Відмовлено у задоволенні клопотання захисника про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження.
Вирішено питання щодо речових доказів і процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 06 червня 2022 року приблизно о 09:00, перебуваючи на перехресті вул. Доценка та пр. Левка Лук`яненка (колишня вул. Рокоссовського), діючи умисно, незаконно придбав, шляхом привласнення, знайденого пристрій для паління, який, зберігаючи при собі, перевіз на автомобілі марки «Daewoo Lanos» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) до перехрестя вул. Кільцевої та вул. Каштанової в м. Чернігові, де в період часу з 13:21 до 13:25 працівники поліції під час проведення огляду місця події виявили та вилучили цей пристрій з нашаруванням речовини з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу масою 0,5832 г, який ОСОБА_7 умисно, незаконно зберігав без мети збуту.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови суду в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі           ст. 45 КК, ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою.
Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 13 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишив без задоволення, а вирок районного суду щодо нього - без змін.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати постановлені щодо нього судові рішення і закрити кримінальне провадження, звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, на підставі ст. 45 цього Кодексу у зв`язку з дійовим каяттям. Також просить віднести на рахунок держави витрати за проведення судової експертизи.
Суть доводів касаційної скарги ОСОБА_7 зводиться до незгоди з постановленими щодо нього судовими рішеннями в частині відмови в задоволенні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі ст. 45 КК.
На думку ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні за його обвинуваченням наявні всі передбачені ст. 45 КК умови для звільнення від кримінальної відповідальності (раніше не судимий, вчинив вперше кримінальний проступок, яким не завдано жодної шкоди).
Звертає увагу на те, що затверджений щодо нього обвинувальний акт містить пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
Як зазначає ОСОБА_7 , факт дійового каяття з його боку відображений і у матеріалах кримінального провадження.
Зокрема, про добровільність видачі ним наркотичного засобу свідчить протокол від 06 червня 2022 року, який був складений під час огляду місця події, та звертає увагу на те, що якби такої добровільної видачі не було, то за ухвалою суду проводився б обшук для встановлення наявності наркотичних засобів у його володінні. Також вказує, що про добровільність видачі ним пристрою для паління з нашаруванням наркотичного засобу зазначено і в постанові від 07 червня 2022 року про призначення судової експертизи, а також підтверджено ним під час вручення письмового повідомлення про підозру та допиту його як підозрюваного від 19 серпня 2022 року.
На переконання ОСОБА_7 , місцевий суд безпідставно послався у своєму рішенні на висновок Верховного Суду від 06 вересня 2022 року у справі № 497/374/2021, оскільки обставини у зазначеній справі, у якій суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність дійового каяття у засудженого, суттєво відрізняються від обставин у кримінальному провадженні за його обвинуваченням.
Вважає, що апеляційний суд помилково погодився з рішенням місцевого суду, яким стороні захисту відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК у зв`язку з дійовим каяттям.
Позиції учасників судового провадження 
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , надавши відповідні пояснення, підтримав та просив задовольнити касаційну скаргу засудженого. 
Прокурор ОСОБА_5 навела доводи про необґрунтованість касаційної скарги ОСОБА_7 , заперечивши проти задоволення скарги. 
 
Мотиви Суду 
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені у скарзі, суд касаційної інстанції дійшов висновків, що касаційна скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню з огляду на таке.
За частиною 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК Верховний Суд не перевіряє, оскільки законності й обґрунтованості судового рішення в цій частині ОСОБА_7 не оскаржує.
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.
Доводи касаційної скарги ОСОБА_7 про неправильне застосування судами закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування щодо нього ст. 45 КК, є обґрунтованими з огляду на таке.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, до місцевого суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК. 
У судовому засіданні ОСОБА_7 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального проступку за обставин, викладених в обвинувальному акті та не заперечив щодо розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК. 
За наслідком судового розгляду місцевий суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК. Водночас, суд визнав встановленими обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Під час судового розгляду сторона захисту звернулася до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 у зв`язку з дійовим каяттям.
Суд, розглянувши вищезазначене клопотання, відмовив у його задоволенні. Своє рішення мотивував тим, що з наданих у судовому засіданні показань ОСОБА_7 вбачається, що наркотичний засіб і пристрій у нього були вилучені, та це свідчить про відсутність у нього дійового каяття. 
Не погоджуючись з вироком місцевого суду, в частині незастосування судом ст. 45 КК, ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просив вирок суду першої інстанції скасувати, закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, на підставі ст. 45 цього Кодексу у зв`язку з дійовим каяттям.
Апеляційний суд переглянув кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 в апеляційному порядку, визнав висновки місцевого суду про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього у зв`язку з дійовим каяттям обґрунтованими і вмотивованими.
Зокрема, вказав про те, що виявлення працівниками поліції у ОСОБА_7 пристрою для паління з нашаруванням наркотичного засобу було зумовлене зовнішніми чинниками  і його поведінка не свідчить про добровільний характер дій.
Однак із такими рішеннями судів попередніх інстанцій не може погодитися суд касаційної інстанції.
За змістом ст. 45 КК особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Таким чином, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності передумови - вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім кримінальних правопорушень щодо яких встановлено застереження в законі; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому кримінальному правопорушенні, активному сприянні нею у розкритті цього кримінального правопорушення та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненні заподіяної шкоди.
Факт дійового каяття особи повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Відсутність хоча би однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення кримінального правопорушення чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитків (див. наприклад, постанову Верховного Суду від 06 вересня            2022 року в справі № 497/374/2021). 
У цій справі суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_7 вперше вчинив кримінальний проступок, внаслідок якого шкоду не заподіяно, та визнали встановленими обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку, які також були зазначені в обвинувальному акті. 
Таким чином, всі необхідні підстави і умови, передбачені ст. 45 КК для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності були встановлені.
Однак суди не застосували звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК, пославшись на те, що ОСОБА_7 добровільно не видав наркотичний засіб правоохоронцям, а вони його вилучили під час огляду місця події, що, за висновками судів, вказує на відсутність у нього дійового каяття. 
Верховний Суд вважає такі мотиви судів попередніх інстанцій непереконливими, а сам собою факт вилучення у ОСОБА_7 наркотичного засобу за результатом огляду місця події не є безумовною підставою для висновку про відсутність у нього дійового каяття. 
Суд зазначає, що добровільна здача наркотичного засобу та дійове каяття є різними підставами звільнення особи від кримінальної відповідальності. Суди, відмовляючи ОСОБА_7 у звільненні від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК, не врахували цього належним чином і необґрунтовано акцентували на добровільній здачі наркотичного засобу, та не звернули увагу на встановлені у вироку обставини, які свідчать про дійове каяття, внаслідок чого неправильно відмовили у застосуванні до ОСОБА_7 приписів ст. 45 КК. 
Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, вони перешкодили судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення і призвели до незастосування закону, який, за обставин цієї справи, підлягав застосуванню.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
За правилами ст. 440 КПК суд касаційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Отже, враховуючи наявність у провадженні визначених у КК умов та підстав звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, його касаційна скарга підлягає задоволенню, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2022 року та ухвала Чернігівського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року - скасуванню із закриттям кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.
Крім того, зважаючи на закриття кримінального провадження, необхідно вирішити питання щодо процесуальних витрат і речових доказів у кримінальному провадженні.
Керуючись статтями100, 126, 433, 434, 436, 438, 440 - 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2022 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року скасувати.
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1               ст. 309 КК, на підставі ст. 45 КК у зв`язку з дійовим каяттям.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022275440000471 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.
Речові докази: металеву ємність із речовиною рослинного походження та пристрій для паління знищити.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 755,12 грн віднести на рахунок держави.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                  ОСОБА_3