Справа № 161/8822/19 	Головуючий у 1 інстанції: Черняк В. В. 	
Провадження № 22-ц/802/456/23  	  Доповідач: Карпук  А. К.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
26 квітня 2023 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Карпук А.К.
суддів – Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І., 
секретар Власюк О. С.
з участю: боржника ОСОБА_1 ,
представника боржника ОСОБА_2 ,
приватного виконавця Пироги С. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця Виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича, заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Брайт-К» за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 подану її представником ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2023 року,-
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2023 року боржник ОСОБА_1 звернулась до суду з указаною скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича, в якій просила зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу Волинської області Пирогу С.С. повернути незаконно списані кошти у розмірі 32199.28 грн. на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ «Украгазбанк».
Скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що 06 липня 2020 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 62482220 з примусового виконання виконавчого листа №161/8822/19, виданого 13.03.2020 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» заборгованість за кредитним договором № Ф1-07/56393-07 від 21 вересня 2007 року в розмірі 33956,08 доларів США, з яких: строкова заборгованість за кредитом - 15110,20 доларів США, прострочена заборгованість по кредиту - 11111,20 доларів США, заборгованість по процентам - 176,45 доларів США, прострочена заборгованість по процентам - 7558,23 доларів США. 
В ході виконання рішення суду про стягнення боргу за кредитним договором, згідно з банківською випискою по рахунку IBAN НОМЕР_1 в АТ «Украгазбанк» 04 січня 2023 року приватним виконавцем було списано суму коштів 34328,53 грн., з яких 32199,28 грн. є коштами соціальної допомоги по безробіттю.
Тому приватному виконавцю надсилалась заява вих. №1112 від 31 січня 2023 року про повернення коштів, яка не виконана.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 15 березня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі представник боржника ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу Волинської області Пирогу С.С. повернути незаконно списані кошти у розмірі 32199.28 грн. на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ «Украгазбанк».
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 06 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С. відкрито виконавче провадження № 62482220 з примусового виконання виконавчого листа №161/8822/19 виданого 13 березня 2020 року, щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» заборгованості за кредитним договором № Ф1-07/56393-07 від 21.09.2007 в розмірі 33956,08 доларів США, з яких: строкова заборгованість за кредитом - 15110,20 доларів США, прострочена заборгованість по кредиту - 11111,20 доларів США, заборгованість по процентам - 176,45 доларів США, прострочена заборгованість по процентам - 7558,23 доларів США (а.с.7-8,9).
Також 06 липня 2020 року винесено постанову про арешт коштів та майна боржника, відповідно до якої було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, а також на майно (цінності) боржника, що знаходяться на зберіганні у банку на підставі договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком, та належать боржнику.
Відповідно до повідомлення ПАТ АБ «Укргазбанк» №БТ-6201 від 14 липня 2020 року вказана постанова прийнята до виконання банком 13 липня 2020 року (станом на вказану дату кошти на арештованому рахунку відсутні).
На підставі платіжної вимоги від 04 жовтня 2023 року кошти в сумі 34328,53 грн. списані з рахунку ОСОБА_1 (сума в розмірі 31207,75 грн. перерахована на рахунок стягувача ТОВ «Фінансова компанія Брайт-К»).
З виписки по рахунку боржника в АТ АБ «Укргазбанк» вбачається, що серед інших коштів на зазначеному рахунку НОМЕР_1 в АТ «Украгазбанк», відбулось також списання коштів соціальної допомоги по безробіттю (а.с.6).
У даному судовому засіданні представник боржника пояснив апеляційному суду, що вимоги скарги зводяться до визнання незаконними дій приватного виконавця щодо списання коштів, незаконною бездіяльністю, на думку скаржника, є неповернення незаконно списаних коштів.
Згідно з частинами першою, другою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон № 1404-VIII) в редакції, чинній на час винесення постанови про арешт коштів боржника від 06 липня 2020 року у виконавчому провадженні № 62482220, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Частинами першою, другою статті 48 Закону № 1404-VIII передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII в редакції, чинній на час винесення оспорюваної постанови про арешт коштів боржника від 06 липня 2020 року у виконавчому провадженні № 62482220, не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.
Абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.
Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (пункт 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків-резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.
Отже, судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державний або приватний виконавець здійснює його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 сформувала висновок про те, що, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII, яка визначає особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи-підприємця, повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.
Також за висновками Великої Палати Верховного Суду у згаданій постанові виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).
Верховний Суд у постанові від 07 липня 2021 року у справі № 712/9660/20 вважав, що аналогічний підхід повинен застосовуватися і під час виконання судових рішень при зверненні стягнення на кошти боржників-фізичних осіб, а саме: перевірка режиму використання рахунків, а також походження коштів (заробітна плата, пенсія, соціальні виплати тощо) здійснюється банківською чи фінансовою установою, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено звернення стягнення, або коштів, щодо яких законом визначено обмеження щодо стягнення, накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання.
Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII (постанова Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 2-812/11).
Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).
Такі правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2022 року, на які послався заявник в касаційній скарзі, а також - в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 грудня 2022 року у справі № 183/4809/19.
Накладаючи арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. зазначив, що арешт накладається на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Ні боржник ОСОБА_1 , яка отримала копії постанов приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів та майна боржника, ні АТ «Укргазбанк» не повідомили державного виконавця, що на арештованому рахунку боржника ОСОБА_1 в АТ «Укргазбанк» знаходяться кошти соціальної допомоги по безробіттю, тобто, у приватного виконавця було відсутнє документальне підтвердження, що на рахунку боржника є кошти, на які звернення стягнення заборонено законом.
Боржник ОСОБА_1 повідомила приватного виконавця про те, що списані з її рахунку кошти є виплаченою їй соціальною допомогою по безробіттю 31 січня 2023 року в адресованій приватному виконавцю Пирозі С.С. заяві про повернення коштів.
Однак згідно з наданою приватним виконавцем платіжною інструкцією № 62482220, кошти в сумі 31207.75 грн. перераховані стягувачу ТзОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» 19 січня 2023 року. Тобто, на час подання боржником заяви про повернення коштів, такі в розпорядженні приватного виконавця не перебували, як і не перебувають на даний час.
Ураховуючи вищевикладене, при винесенні постанови про арешт коштів та здійсненні виконавчих дій по списанню коштів приватний виконавець вимог закону не порушив.
Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на те, що приватний виконавець діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом № 1404-VIII.
Помилкове посилання суду в мотивувальній частині на правовий висновок КЦС ВС від 3 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц щодо зміну правової природи коштів заробітної плати після зарахування їх на картковий рахунок, від якого відступила ВП ВС у Постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20, не впливає на правильність висновків суду про відмову у задоволенні скарги.
Керуючись статтями 367, 374, 365, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 подану її представником ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 березня 2023 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді