Постанова                                                  
Іменем України
 
05 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 143/361/20
провадження № 61-1134св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,                       Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 від імені якої діє законний представник ОСОБА_2 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» про повернення земельної ділянки, скасування державної реєстрації
 
за касаційною скаргою адвоката Хомича Івана Олександровича як представника ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_1 , на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2022 року у складі судді Бойка А. В. та постанову Вінницького апеляційного суду від 22 грудня 2022 року у складі колегії суддів: Панасюка О. С., Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2020 року ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 на праві власності земельною ділянкою, площею 3,2826 га, яка розташована на території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0523485200:03:002:0077, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» (далі - ТОВ «ПК «Зоря Поділля») повернути у користування ОСОБА_1 належну їй на праві власності земельну ділянку площею 3,2826 га, яка розташована на території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0523485200:03:002:0077; скасувати запис про проведену Вінницькою регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» державну реєстрацію договору оренди від 01 лютого                          2008 року № 236, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новофастівське» (далі - ТОВ «Новофастівське») і ОСОБА_3 на 20 років, запис № 040905100269 від 08 грудня 2009 року, щодо оренди земельної ділянки площею 3,2826 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0523485200:03:002:0077, яка розташована на території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області та належить на праві власності ОСОБА_1 .
 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що  ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_3 земельну ділянку площею 3,2826 га, кадастровий номер 0523485200:03:002:0077. 01 лютого 2008 року між ТОВ «Новофастівське», правонаступником якого є ТОВ «ПК «Зоря Поділля»,                                                     і ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі № 236 щодо зазначеної земельної ділянки.
 
ТОВ «ПК «Зоря Поділля» листом від 18 травня 2016 року № 141 повідомило спадкоємця, що договір між ТОВ «Новофастівське» і ОСОБА_3 був укладений на 10 років, державну реєстрацію договору проведено 08 грудня 2009 року, тобто договір є чинним до 08 грудня 2019 року.
 
01 вересня 2019 року ОСОБА_2 письмово повідомив ТОВ «ПК «Зоря Поділля», що після закінчення строку договору орендодавець не бажає поновлювати його дію та має намір самостійно обробляти земельну ділянку і використовувати її для власних потреб.
 
Разом з цим після отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28 листопада 2019 року № НВ-0517639922019 ОСОБА_2 стало відомо, що договір між ТОВ «Новофастівське» і ОСОБА_3 був укладений на 20 років.
 
Договір оренди землі, укладений між ТОВ «Новофастівське» і ОСОБА_3 ,                              є недійсним, оскільки, на думку позивача, ОСОБА_3 не підписувала цей договір та акт прийому-передачі об`єкта оренди, а підпис ОСОБА_3 на цьому договорі та акті прийому-передачі об`єкта оренди виконаний від її імені іншою особою.                              У зв`язку з цим позивач просив позов задовольнити.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Погребищенський районний суд Вінницької області рішенням від 07 вересня                                2022 року в задоволенні позову відмовив.
 
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позивач не надав належних та достатніх доказів, які давали б підстави вважати, що договір оренди землі був укладений за відсутності волевиявлення ОСОБА_3 . 
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Вінницький апеляційний суд постановою від 22 грудня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_1 , - адвоката Хомича І. О. залишив без задоволення. Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2022 року залишив без змін.
 
Судове рішення апеляційний суд мотивував тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому апеляційний суд виходив                           з того, що суд першої інстанції сприяв позивачу у доведенні його обґрунтувань, зокрема роз`яснював право заявляти клопотання про витребування доказів,                           в тому числі тих, про витребування яких просив адвокат Хомич І. О. в суді апеляційної інстанції, проте таким правом у процесуальний спосіб позивач не скористався, а отже, належним чином не спростував наявність у ТОВ «ПК «Зоря Поділля» права користування спірною земельною ділянкою. У зв`язку з цим апеляційний суд вважав, що місцевий суд дійшов правильного висновку, що позивач не надав належних та достатніх доказів, які давали б суду підстави вважати, що договір оренди землі був укладений за відсутності волевиявлення ОСОБА_3 , та не довів обставини, які мають значення для справи і на які він посилався як на підставу своїх вимог.
 
Короткий зміст касаційної скарги та її узагальнені аргументи, позиції інших учасників справи
 
У січні 2023 року адвокат Хомич І. О. як представник ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_1 , подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 07 вересня                         2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 22 грудня 2022 року                        і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Підставою касаційного оскарження зазначає те, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 3 частини третьої статті                       411 ЦПК України).
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди, відхиливши клопотання позивача про витребування доказів та клопотання про призначення посмертної судової почеркознавчої експертизи, допустили порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Разом з цим суть заявленого у цій справі спору полягає у тому, що позивач ставить під сумнів існування договору оренди                             від 01 лютого 2008 року № 236, укладеного між ТОВ «Новофастівське»                                           і ОСОБА_3 , терміном на 20 років, а тому оспорює факт його укладання                             і державної реєстрації. Оскільки ОСОБА_3 , підпис якої начебто стоїть на оспорювному договорі ,померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у цій справі можна провести лише посмертну судову почеркознавчу експертизу, для виконання якої використати лише вільні зразки почерку померлої, зроблені ОСОБА_3 за життя до відкриття провадження у справі.
 
Ухвалою місцевого суду від 04 серпня 2021 року призначено судову почеркознавчу експертизу, однак, призначаючи експертизу суд першої інстанції не вказав, що така експертиза є посмертною. Разом з цим не зазначення цього факту призвело до того, що експерт повернув її без виконання через ненадання достатньої кількості зразків підпису. При цьому суд після повернення матеріалів справи міг самостійно доручити проведення експертизи іншій установі, однак цього не зробив.
 
Враховуючи, що під час розгляду справи у суді першої інстанції у позивача існували об`єктивні труднощі у своєчасному поданні документів із підписом ОСОБА_3 для проведення судової почеркознавчої експертизи, суд апеляційної інстанції необґрунтовано відхилив його клопотання про витребування доказів, необхідних для проведення судової експертизи, а також клопотання про призначення посмертної судової почеркознавчої експертизи. Відмова суду                             у задоволенні зазначеного клопотання унеможливила встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
У лютому 2023 року ТОВ «ПК «Зоря Поділля» подало відзив на касаційну скаргу,                     в якому просило залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки ці судові рішення є законними і обґрунтованими, суди правильно застосували норми матеріального та процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи, дали належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам. При цьому зазначило, що, задовольняючи всі клопотання позивача, суд сприяв йому в отриманні необхідних доказів у справі. Водночас позивач не виконав клопотання експерта про надання йому додаткових матеріалів у визначеній експертом кількості та у визначений строк. Також зазначило на безпідставність тверджень позивача, що суд самостійно визначив об`єм зразків почерку, необхідний для проведення експертизи. 
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
07 лютого 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 березня 2023 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи 
 
Суди встановили, що ОСОБА_3 на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 044228 належала земельна ділянка площею 3,2826 га, кадастровий номер 0523485200:03:002:0077, яка розташована на території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області.
 
01 лютого 2008 року між ОСОБА_3 і ТОВ «Новофастівське», правонаступником якого є ТОВ «ПК «Зоря Поділля», був укладений договір оренди землі № 236, площею 3,2826 га, кадастровий номер 0523485200:03:002:0077, який зареєстрований у Погребищенському відділі Вінницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що                           у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис                       від 08 грудня 2009 року № 040905100269.
 
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 власницею земельної ділянки площею 3,2826 га, кадастровий номер 0523485200:03:002:0077, є ОСОБА_1 .
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                       є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;               2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи                                       у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, перевіривши правильність застосування судами норм права            в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
 
У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження             № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15, зазначивши, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не підлягає визнанню недійсним. Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.
 
У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи          з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки.
 
Ефективним способом захисту права, яке позивач вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої земельної ділянки. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки.
 
Таким чином, у разі оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору у мотивувальній частині судового рішення.
 
Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що ОСОБА_3 (орендодавець) договір оренди з ТОВ «Новофастівське» не укладала, його не підписувала, щодо викладених у договорі умов своєї згоди не надавала.
 
Враховуючи предмет і підстави заявленого позову, з`ясування питання, чи підписувала ОСОБА_3 договір оренди з ТОВ «Новофастівське», має важливе значення для встановлення обставин справи, і в разі підтвердження цих обставин дає можливість дійти висновку про доведеність заявлених вимог. 
 
Належним і достовірним доказом щодо встановлення таких обставин є, зокрема, висновок судової почеркознавчої експертизи, який в сукупності з іншими доказами у справі дає суду можливість дійти висновку про достатність доказів та правильно вирішити спір. 
 
Відповідно до статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність                                                      і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальної дії, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
 
Отже, суд зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків. 
 
Згідно з частиною першою статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу               у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
 
Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 08 серпня                2021 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішній справ України.
 
Листом Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішній справ України від 03 грудня 2021 року                                                           № 19/102/17/3-21846 до суду надіслано повідомлення від 02 грудня 2021 року                     № СЕ-19/102-21/1436-ПЧ про неможливість проведення судової експертизи                              у зв`язку з відсутністю вільних зразків підпису ОСОБА_3 .
 
Протокольною ухвалою від 28 грудня 2021 року місцевий суд задовольнив клопотання сторони позивача про приєднання до матеріалів справи документів на яких містяться зразки підпису ОСОБА_3 .
 
У червні 2022 року представник позивачки подав клопотання про витребування доказів з метою задоволення клопотання експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи.
 
Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 07 червня                               2022 року клопотання представника позивачки про витребування доказів задоволено, витребувано оригінали запитуваних документів.
 
На виконання вимог ухвали суду надійшла частина витребуваних документів, які суд приєднав до матеріалів справи. 
 
Разом з цим, ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області                         07 липня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивачки про призначення судової почеркознавчої експертизи з посиланням на недостатність зібраних документів та необхідність процесуальної економії.
 
В подальшому, розглядаючи позов по суті заявлених вимог, місцевий суд відмовив у задоволенні позову виходячи з його недоведеності.
 
Такі висновки місцевого суду є передчасними, оскільки доведення відсутності підпису орендодавця у договорі оренди має суттєве значення для вирішення цього спору.
 
З матеріалів справи відомо, що після надходження повідомлення про неможливість проведення судової експертизи, місцевий суд вчиняв дії, спрямовані на забезпечення змагальності судового процесу та проведення експертизи, зокрема, задовольнив клопотання представника позивачки про приєднання документів із зразками досліджуваного підпису, витребовував документи на яких міститься підпис орендодавця та приєднував їх до матеріалів справи, тобто фактично виконував вказівки експерта з метою проведення експертизи.Після чого суд відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи з посиланням на недостатність зібраних документів та необхідність процесуальної економії, що свідчить про непослідовність дій суду.Крім того, місцевий суд не врахував, що достатність чи недостатність матеріалу для надання висновку визначає безпосередньо експерт, а не суд. 
 
Таким чином, місцевий суд не забезпечив змагальності судового процесу, та фактично позбавив позивачку права на реалізацію нею процесуальних прав, визначених законом та можливості довести заявлені вимоги.
 
Апеляційний суд, не звернувши достатньої уваги на порушення допущенні судом першої інстанції, погодився з висновком про недоведеність позовних вимог,                            в тому числі, через не проведення у цій справі судової почеркознавчої експертизи.
 
При цьому апеляційний суд не був позбавлений можливості призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, однак всупереч вимогам процесуального закону та в порушення прав позивачки відмовив у задоволенні такого клопотання, заявленого разом з апеляційною скаргою, помилково вважаючи, що представник позивачки подав клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, адже у цій справі первісна експертиза так і не була проведена.
 
Згідно зі статтею 400 ЦПК України касаційний суд не має процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а отже, не може вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.
 
Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої, частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених                     у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами             1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
 
Верховний Суд взяв до уваги тривалий час розгляду цієї справи, однак з метою дотриманняпринципів справедливості, добросовісності та розумності, що                    є загальними засадами цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України), а також основоположних засад (принципів) цивільного судочинства (частина третя статті 2 ЦПК України) дійшов висновку про передання справи на новий розгляд до апеляційного суду для повного, всебічного та об`єктивного дослідження                         і встановлення фактичних обставин, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.
 
Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу         в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального                     і процесуального права, вирішити заявлені клопотання, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, дати правову оцінку доводам                                       і запереченням сторін з огляду на мотиви скасування судового рішення, на підставі чого вирішити спір по суті.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу адвоката Хомича Івана Олександровича як представника ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_1 , задовольнити частково.
 
Постанову Вінницького апеляційного суду від 22 грудня 2022 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко    В. М. Коротун  	
 	М. Ю. Тітов