ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2023 року
м. Харків
справа № 643/1113/23
провадження № 22-ц/818/706/23   
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого-судді – Тичкової О.Ю.,
суддів – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 
заінтересована особа – Московський районний відділ Державної міграційної служби України
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2023 року у складі судді Семенова Я.Ю,-
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив установити факт того, що він, ОСОБА_1 , постійно, безвиїзно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року по сьогоднішній день.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2023 року справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Московський районний відділ Державної міграційної служби України, про встановлення факту постійного проживання на території України передано на розгляд Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.
Із вказаною ухвалою ОСОБА_1 не погодився, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що він проживав останні 30 років в м. Харкові без реєстрації місця проживання, але надати довідку з місця проживання чи довідку з управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району чи іншого району Харківської громади про взяття на облік особи переміщеної з тимчасово окупованих територій України та районів проведення антитерористичної операції на цей час не можливо за відсутністю документів для вчинення цих дій.
У відповідності до вимог ст. 353, ч.2 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Передаючи вказану справу за підсудністю до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки місце проживання заявника у справі знаходиться на території, на яку не поширюється юрисдикція Московського районного суду м. Харкова, то відповідно до вимог ч.9 ст. 187 ЦПК України наявні підстави для надіслання справи за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Колегія суддів з таким висновком погоджується.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Оскаржувана ухвала відповідає зазначеним нормам.
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Місце проживання фізичної особи визначається відповідно до статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою передбачено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.
Відповідно до постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року виключну підсудність встановлено для деяких справ окремого провадження, зокрема, заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник зазначає, що на момент звернення до суду із заявою він проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до відомостей, отриманих 14 лютого 2023 року Московським районним судом м. Харкова з Реєстру територіальної громади міста Харкова, відомості щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Реєстрі територіальної громади міста Харкова відсутні.
Заявником не надано суду доказів того, що він проживає за вказаною адресою.
Відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання останнього є адреса: АДРЕСА_2 .
Інших доказів на підтвердження проживання заявника саме на території м. Харкова матеріали справи також не містять.
Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Згідно із п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
З урахуванням того, що заявник не надав доказів проживання на території Московського району м. Харкова, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, який має юридичне значення не підсудна Московському районному суду м. Харкова.
Докази, які б підтверджували факт проживання заявника за адресою: АДРЕСА_1 в матеріалах справи відсутні.
З урахуванням встановленого, судова колегія погоджується з висновком суду про направлення справи за підсудністю визначеною за місцем реєстрації постійного місця проживання заявника тобто до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.
Оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для задоволення апеляційної скарги відступні. 
Враховуючи вищенаведене та положення ст. 375 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1  слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без зміни.
Керуючись ст. 374, 375, 381 – 384, 389, 390 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 16 травня 2023 року.

Головуючий    О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П.Пилипчук