ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 квітня 2023 року           справа №200/3195/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 (повне судове рішення складено 31 січня 2023 року) у справі № 200/3195/22 (суддя в І інстанції Шинкарьова І. В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 

                                                           УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення повного нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження військової служби з 23.03.2018 по 14.11.2021 за виключенням вже виплаченої частини індексації.
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 23.03.2018 по 14.11.2021 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця): в період з 23.03.2018 по 30.09.2020 – березень 2018 року, в період з 01.10.2020 по 14.11.2021 – жовтень 2020 року, з урахуванням абз.4 п. 5 Постанови КМУ від 17.07.2003 № 1078, та виплатити її недоотриману частину за виключенням вже виплаченої частини індексації.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з діями відповідача щодо не проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по листопад 2021 року, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 23.03.2018 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 94 його зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду номера обслуги 3 розрахунку 1 гаубичного артилерійського взводу 3 гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що 14.11.2021 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 № 340 його виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку зі звільненням на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 04.10.2021 № 176-РС. 
Позивач вказує, що під час проходження військової служби за період з березня 2018 року по листопад 2021 року йому була нарахована та виплачена лише частина індексації грошового забезпечення, а саме за листопад 2018 року - лютий 2019 року в сумі 71,08 грн./щомісячно, за березень-травень 2019 року в сумі 134,47 грн./щомісячно, за червень-листопад 2019 року в сумі 206,72 грн./щомісячно, за грудень 2019 року - червень 2020 року в сумі 216,51 грн./щомісячно, за липень-листопад 2020 року в сумі 226,29 грн./щомісячно, за грудень 2020 року в сумі 233,81 грн., за січень-квітень 2021 року в сумі 331,42 грн./щомісячно, за травень-червень 2021 року в сумі 499,40 грн./щомісячно, за липень 2021 року в сумі 463,91 грн., за серпень-вересень 2021 року в сумі 616,15 грн./щомісячно, за жовтень 2021 року в сумі 540,03 грн., за листопад 2021 року в сумі 252,01 грн., що разом становить 9621,61 грн.
Позивач вважає, що у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців на підставі постанови КМУ від 30.08.2017 № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 та постанови КМУ від 28.10.2020 № 1038, яка набрала чинності 03.11.2020 та внесла зміни до Постанови № 704 і почала діяти з 01.10.2020, індексація грошового забезпечення позивача мала проводитися із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базовий місяць) в період з 23.03.2018 по 28.02.2018 – січень 2008 року, в період з 01.03.2018 по 30.09.2020 – березень 2018 року, а в період з 01.10.2020 по 14.11.2021 – жовтень 2020 року.
Крім того на думку позивача, у період з 23.03.2018 по 14.11.2021 мала застосовуватися щомісячна мінімальна фіксована індексація 4258,75 грн. відповідно до абз. 4, 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений Постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 . Є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 .
Позивач з 23.03.2018 по 14.11.2021 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком.
Згідно наказу командувача Військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) від 28.03.2018 року № 94 позивача призначеного наказом командувача Високомобільних десантних військ Збройних Сил України від 22.03.2018 № 17-РС посаду номера обслуги 3 розрахунку 1 гаубичного артилерійського взводу 3 гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону, який прибув із військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_1 , зарахувати до списків особового складу частини та на всі види забезпечення з 28.03.2018.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2021 № 340 позивача,   звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_6 (по особовому складу) від 02.11.2021 №176-РС, відповідно до ч.5 ст.26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, з військової служби у запас за п.2 п.п. “а” (у зв`язку з закінченням строку контракту), визначено таким, що справи та посаду здав і направлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З довідки-розрахунку про виплату індексації грошового забезпечення встановлено, що позивачу була нарахована і виплачена індексація саме: за листопад 2018 року - лютий 2019 року в сумі 71,08 грн./щомісячно, за березень-травень 2019 року в сумі 134,47 грн./щомісячно, за червень-листопад 2019 року в сумі 206,72 грн./щомісячно, за грудень 2019 року - червень 2020 року в сумі 216,51 грн./щомісячно, за липень-листопад 2020 року в сумі 226,29 грн./щомісячно, за грудень 2020 року в сумі 233,81 грн., за січень-квітень 2021 року в сумі 331,42 грн./щомісячно, за травень-червень 2021 року в сумі 499,40 грн./щомісячно, за липень 2021 року в сумі 463,91 грн., за серпень-вересень 2021 року в сумі 616,15 грн./щомісячно, за жовтень 2021 року в сумі 540,03 грн., за листопад 2021 року в сумі 252,01 грн., що разом становить 9621,61 грн.
Позивач, не погодившись з діями відповідача щодо не проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по листопад 2021 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних мотивів.
Абз.2 ч.3 ст. 9 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон №2011) встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (далі - Закон №1282).
Зокрема, ст. 2 Закону № 1282 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до ст. 4 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у ч.1 цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному КМУ.
Водночас, положеннями ст.6 Закону № 1282 визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається КМУ.
Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).
Відповідно до п. 1-1 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (у 2016 році - 103 відсотка).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Разом з тим, п. 2 Порядку № 1078 закріплено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Крім того, положеннями п. 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Конституційний Суд України в рішенні від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення ч.2 ст. 233 КЗпП України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.
Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.
Вирішуючи спір судом враховані правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, що викладені в постановах Верховного Суду, зокрема від 19.07.2019 в справі №240/4911/18, від 07.08.2019 в справі №825/694/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Щодо встановлення базового місяця суд зазначає наступне.
Як встановлено з матеріалів справи, позивача було прийнято на військову службу 23.03.2018. 
Пунктом 10-2 Порядку № 1078, який застосовується з 01.10.2015, установлено, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 у справі № 815/2590/18 зазначив, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
Отже, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.
Додатком 6 до постанови КМУ від 07.11.2007 № 1294 затверджена Схема посадових окладів осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, з якої випливає, що з січня 2008 року не відбувалася зміна посадових окладів осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.
Зазначена постанова КМУ№ 1294 втратила чинність з 01.03.2018 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі – Постанова № 704).
Пунктом 4 Постанови № 704 встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Після прийняття постанови № 704 (набрала законної сили 01.03.2018), якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації грошового забезпечення став березень 2018 року.
Тобто, базовим місяцем для проведення позивачу індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 по 30.09.2020 є березень 2018 року.
03.11.2020 набрала чинності постанова КМУ від 28.10.2020 № 1038, якою внесені зміни до Постанови № 704. Згідно з вказаною постановою затверджено з 01.10.2020 нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшого складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також нові схеми тарифних розрядів та тарифних коефіцієнтів. Тобто, відбулося наступне підвищення посадових окладів військовослужбовців, які діяли з березня 2018 року.
Отже, індексація грошового забезпечення позивача у період служби з 01.10.2020 по 14.11.2021 має бути нараховано із застосуванням базового місяця – жовтень 2020 року.
Позивач у позові зазначає, що у період з березня по жовтень 2018 року (включно) позивач взагалі не отримував індексацію грошового забезпечення, вказане підтверджується наданим розрахунком індексації. З цього приводу суд зазначає наступне.
01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, якою встановлені нові підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.
Згідно офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України індекс споживчих цін (індекс інфляції) в квітні 2018 року становив 100,8%, в травні 2018 року 100,0%, в червні 2018 року 100,0%, в липні 2018 року 99,3%, в серпні 2018 року 100,0%, в вересні 2018 року 101,9%, в жовтні 2018 року 101,7%.
Отже, за офіційними даними Державної служби статистики України у березні 2018 року щодо лютого того ж року індекс споживчих цін становив 101,1 відсотки, а поріг індексації розрахований наростаючим підсумком з 1 березня 2018 року до листопада 2018 року включно не перевищив 103 відсотки.
Таким чином, оскільки величина індексу споживчих цін з 1 березня 2018 року до 30 листопада 2018 року не перевищила порогу інфляції у розмірі 103 відсотка, то відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 індексація грошових доходів населення не проводиться.
Відповідно в цій частині відповідач діяв правомірно.
Щодо періоду з листопада 2018 по листопад 2021 року, то позивач не заперечує та розрахунком підтверджено, що в цей період індексація нараховувалась, проте позивач не зазначає доводів, з чого він зробив висновок, що були застосовані інші базові місяці ніж потрібно, єдине що надав позивач - це розрахунок військовослужбовця ОСОБА_2 , який на думку позивача є правильним. Проте суд не може прийняти цей розрахунок як доказ неправомірних дій відповідача, оскільки зазначена особа не має відношення до цієї справи, та цей розрахунок не може оцінюватись як доказ у розумінні КАС України.  
Довідка-розрахунок не містить відомостей які базові місяці застосовані, позивач не наводить інших доводів та доказів, крім розрахунку сторонньої особи, які б доводили що відповідач не в повному обсязі нарахував індексацію грошового забезпечення за спірний період.  
Відповідно позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 23.03.2018 по 14.11.2021  із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця): в період з 23.03.2018 по 30.09.2020 – березень 2018 року, в період з 01.10.2020 по 14.11.2021 – жовтень 2020 року, за встановленими обставинами не підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача, про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, з урахуванням абз.4 п. 5 Постанови КМУ від 17.07.2003 № 1078, та виплатити її недоотриману частину за виключенням вже виплаченої частини індексації, суд зазначає наступне.
Згідно з положеннями абз.3 та 4 п. 5 Порядку №1078 відповідач повинен був врахувати, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абз.1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 визначено, що якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Так, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується.
Якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доход) і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складам вся внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку № 1078 (103 відсотка).
Для визначення розміру підвищення грошового доходу згідно абз. 5 п. 5 Порядку № 1078 враховуються всі складові грошового забезпечення, які не мають разовою характеру.
Таким чином, для того щоб позивач мав право на отримання індексації відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078, необхідно щоб ж розмір підвищення грошового доходу не перевищував суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Жодного обґрунтування, що позивач має на це право, суду не надано.
Крім того, цей пункт порядку №1078 мав би застосовуватися у періоді з 23.03.2018 по 30.09.2020 у тому випадку, якщо б позивач проходив службу до березня 2018 року отримував би грошове забезпечення, яке б збільшилось з березня 2018 року, та різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу була б той самою індексацією на яку позивач мав би право.
Щодо періоду з 01.10.2020 по 14.11.2021, то суд зазначає, що позивачем також не надано доказів, що після підвищення грошового забезпечення, розмір підвищення грошового доходу не перевищував суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Тобто, як то називає позивач «фіксована індексація», сплачується за наявності умов наведених вище, доказів що позивач має на неї право суду не надано. Єдине на що посилається позивач, це розрахунок військовослужбовця ОСОБА_2 , який на думку позивача є правильним, але може бути прийнятим судом як доказ протиправних дій відповідача.
Відповідно в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Хоча КАС України і покладає обов`язок доказування на відповідача, проте й не позбавляє позивача від обов`язку щодо обґрунтування та доказування своїх позовних вимог належним та допустимим способом.  
Відповідно в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. 
Зокрема, посилання апелянта на рішення в інших судових справах не є обов`язковими для застосування в цій справі, оскільки не були постановлені Верховним Судом. Крім того, як вбачається з судових рішень в них, вони ухвалені за інших фактичних обставин: в мотивувальній частині цих рішень зазначено, що позивачі в цих спорах проходили військову службу до 01.03.2018, тому базовим місяцем для обчислення їм індексації був січень 2008 року – період, коли востаннє відбувалось підвищення посадового окладу як підстави для визначення базового місяця індексації.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року у справі № 200/3195/22 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 25 квітня 2023 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук