ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1282/23 Справа № 206/1681/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кушнірчук Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 червня 2023 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Добринь Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Добринь Ярослава Олексійовича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого експедитором у ПрАТ «Сантехкомплект», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

       Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

       У постанові суду зазначено, що 07 квітня 2023 року о 05 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався поблизу будинку 96 по вулиці Маршала Малиновського в місті Дніпрі з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року та просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконне, необґрунтоване та ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування зазначає, що 07.04.2023 року об 05:00 годині ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом був безпідставно зупинений співробітниками УПП в Дніпропетровській області, після чого йому безпідставно було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, якого саме: алкогольного чи наркотичного водію не повідомлено, так як і не повідомлено виявлені у нього ознаки сп`яніння. В той момент ОСОБА_1 не розумів підстав для направлення його на огляд та пояснював, що він знаходиться на роботі у відрядженні та несе певні трудові обов`язки.
Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 того ж дня самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння та відповідно до висновку №80 не перебував у стані наркотичного сп`яніння. Таким чином, враховуючи, що наркотичні речовини тримаються в організмі людини дуже тривалий час, а факт їх не виявлення у ОСОБА_1 у день складання протоколу свідчить про керування ним автомобілем в тверезому стані, що спростовує висновки співробітників поліції про наявність у нього жодних ознак наркотичного сп`яніння. 
Також, апелянт вказує, що працівниками патрульної поліції в порушення вимог ст.266 КУпАП не було відсторонено ОСОБА_1 від управління транспортним засобом.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Добринь Я.О. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.
Додатково суду захисник зауважив, що працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено, який саме огляд він повинен пройти, чи-то на стан алкогольного, чи наркотичного або іншого виду сп`яніння. Сам ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на місці зупинки ТЗ, але йому було відмовлено з вимогою проїхати для огляду до закладу охорони здоров`я. Після повернення з відрядження того ж дня ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікарні та отримав висновок №80 про те, що він тверезий. Отже вважає, що у даній ситуації ОСОБА_1 проявив добросовісну поведінку. 
Сам   ОСОБА_1 суду додаткового суду дав пояснення про те, що того дня з 06.00 він повинен був виїхати у відрядження до м. Полтава, тому погодився на проведення огляду на місці зупинки ТЗ, але працівники поліції наполягали їхати до лікарні, при цьому не зазначали, ознаки якого сп`янінні вони у нього вбачали, чи-то алкогольного, чи наркотичного сп`яніння. Після повернення у відрядження, у вечері того ж дня, він самостійно у лікарні пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння та отримав висновок №80 про те, що він тверезий. У базі даних патрульної поліції він перебуває з 2020 року, коли його позбавляли прав за ст.130 КУпАП у м. Костянтинівка Донецької області, після чого його регулярно зупиняють патрульні і пропонують пройти огляд на стан сп`яніння. 

Вислухавши пояснення захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
       Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими/ в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

       Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.
       Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії БД №182877 від 07.04.2023, складений у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП; рапорт поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Нікітенка А.В. від 07 квітня 2023 року; направлення на огляд до закладу охорони здоров`я та відеозапис з місця події.
       Однак, перевіряючи вказані докази, суд апеляційної інстанції дійшов до переконання, що вони не вказують прямо або опосередковано на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на таке.
       За матеріалами справи ОСОБА_1 заперечував свою вину, як під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, так і у судовому засіданні під час розгляду справи у суді першої інстанції.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення  від 07.04.2023 року серії БД №182877 (а.с.1) вбачається, що  07 квітня 2023 року о 05 годині 50 хвилин, в м. Дніпро, Самарський район, вул. М. Малиновського, 96, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2101, н.з.  НОМЕР_1  з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У протоколі в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зафіксовано, мобільний номер телефону. Документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія ним отримана, що підтверджується його особистим підписом.
Згідно рапорту поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Нікітенка А.В. від 07 квітня 2023 року (а.с.2) вбачається, що 07.04.2023 року у складі екіпажу "Легіон325" разом з сержантом ОСОБА_2 та капралом ОСОБА_3 , приблизно о 05:50 год. було зупинено транспортний засіб ВАЗ2101 н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за адресою: м. Дніпро, Самарський район, вул. М.Маліновського, 96, на підставі п.3 ст.35 ЗУ "Про НПУ".
Під час спілкування та перевірки документів у водія ОСОБА_1 були помічені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці та не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у мед. закладі, на що він відмовився. На водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, фіксація події велась 471506, 470735. Крім того, водія ОСОБА_1 було відсторонено від керування в порядку ст.266 КУпАП та ТЗ передано тверезому водію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.04.2023 року (а.с.3)  вбачається, що ОСОБА_1 було виписано направлення до КЗ «Обласного медичного психіатричного центру з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР для проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с. 3).
Крім того, судом апеляційної інстанції були відтворені відеозаписи з нагрудної камери працівників патрульної поліції, які містяться у 1 файлі на одному компакт-диску, долученому до матеріалів справи (а.с. 5).
Так, з відеофайлу "export-lqmwb" тривалістю 00:00:00 - 00:30:11 вбачається, що на узбіччі проїзної частини дороги стоїть автомобіль ВАЗ2101, червоного кольору, поруч з яким перебувають працівники патрульної поліції та ОСОБА_1 , який повідомляв поліцейським, що проїхати до медичного закладу він не може, оскільки у нього відрядження. Після цього, поліцейський запитав у водія чи розуміє він, що відносно нього буде складено протокол за відмову, на що водій відповів, що так та повідомив, що його захисник вже розбирається з іншим складеним відносно нього протоколом та він впевнений, що там нічого не буде, оскільки він нічого не вживає.
Далі поліцейський ще раз запропонував ОСОБА_1 проїхати до медзакладу для здачі аналізів на встановлення стану сп`яніння, на що останній відповів, що за парканом стоїть автомобіль, чекає його щоб їхати у відрядження та фактично він вже знаходиться на роботі, тому проїхати до медичного закладу він не має часу та відмовляється. При цьому, зазначив, що беззаперечно готовий пройти огляд на місці за допомогою приладу Драгер або здати аналізи. Після чого, поліцейський повідомив ОСОБА_5 , що відносно нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та пішов до службового автомобілю.
Подальшою відеозйомкою зафіксовано факт спілкування між собою працівників патрульної поліції у салоні службового автомобілю під час очікування іншого екіпажу поліції, який мав привезти їм бланк протоколу про адміністративне правопорушення. Після завершення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення водія ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом протоколу, надано його копію та відсторонено від керування транспортним засобом. 
Крім того, подальшою відеозйомкою тривалістю "00:11:46" зафіксовано зупинку одним з працівників патрульної поліції автомобілю ВАЗ 2110, сірого кольору, який не має жодного відношення до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, зазначені на цьому відеофайлі фактичні обставини та зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації, мають суперечності, оскільки з доданого до протоколу відеозапису не вбачається, що працівниками патрульної поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, та було запропоновано пройти огляд саме на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я,у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення від 07.04.2023 року серії БД №182877 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП не є належним та допустимим доказом у розумінні ст.251 КУпАП.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що оскільки працівниками патрульної поліції не було конкретизовано ОСОБА_1 , який же саме огляд у медичному закладі йому пропонувалося пройти на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, та відповідно не роз`яснено процедуру його проходження, яка має суттєві відмінності, тому ОСОБА_1 і не заперечував пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Драгер" або здати необхідні аналізи.
Водночас, суд апеляційний суд наголошує, що зазначена поліцейським УПП в Дніпропетровській області Нікітенком А.В. в протоколі про адміністративне правопорушення від 07.04.2023 року серії БД №182877 (а.с.1) ознака наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується дослідженим апеляційним судом відеозаписом, з якого вбачається, що під час спілкування із працівниками патрульної поліції поведінка ОСОБА_1 була нормальною, останній поводив себе стримано та без підвищення тону розмовляв з поліцейськими.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, вищенаведені обставини свідчать про те, що працівниками патрульної поліції самостійно було створено такі умови, за яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.
Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з пункту 12 розділу I Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Однак, за результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.
Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.
Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння, керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Разом з цим, апеляційний суд не приймає до уваги наданий стороною захисту висновок КП «ДБКЛПД» від 20.04.2023 року (а.с.19), щодо проходження ОСОБА_1 07.04.2023 року о 13:45 годині огляду на стан сп`яніння, оскільки в ньому не конкретизовано, в якому саме сп`яніння за результатами огляду не перебував ОСОБА_1 алкогольному чи наркотичному. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.
Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника Добринь Я.О. підлягає задоволенню, а постанова судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 року підлягає скасуванню, із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

               На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Добринь Ярослава Олексійовича - задовольнити.
Постанову судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2023 рокупро визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                 В.В. РУДЕНКО