ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/9651/22                                                Суддя (судді) першої інстанції: Марич Є.В.
                                                                                                        Суддя-доповідач - Файдюк В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 квітня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                              Файдюка В.В.
суддів:                                                    Мєзєнцева Є.І.
Собківа Я.М.

При секретарі:                              Шепель О.О.
          
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі - третя особа), в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження (далі - ВП) НОМЕР_1 від 04 липня 2022 року.
Позов обґрунтовано тим, що постанова Васильківського МВ ДВС про відкриття ВП НОМЕР_2 від 04 липня 2022 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки виконавчий документ (вимога про сплату боргу (недоїмки) від 02 лютого 2022 року №Ф-5476-57-У) винесений 02 лютого 2022 року, а виконавче провадження НОМЕР_2 відкрито 04 липня 2022 року, що свідчить про закінчення строку пред`явлення його до виконання. Крім того, позивач зазначає, що не отримував вимоги про сплату боргу, на підставі якої відкрито оскаржуване виконавче провадження.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року в задоволенні даного адміністративного позову - відмовлено.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що саме до компетенції податкового органу входить реалізація державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його територіальні органи, а відтак, відповідальність за правильність формування податкової вимоги покладено саме на Головне управління ДПС у Київській області. У свою чергу, до посадових обов`язків державного виконавця не віднесено перевіряти дійсність дати набрання виконавчим документом законної сили. При цьому факт отримання / не отримання позивачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) не досліджується в межах даної справи, оскільки правомірність податкової вимоги має встановлюватися в межах іншої адміністративної справи, у разі оскарження відповідної вимоги про сплату боргу.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-5476-57-У від 02 лютого 2022 року не була вручена позивачу у зв`язку з непроживанням адресата за вказаною адресою, про що свідчить "довідка про причини повернення" та відмітка на конверті від 17 лютого 2022 року про невручення листа.
Аналіз норм Інструкції № 449 дає підстави для висновку, що вимога про сплату недоїмки набуває чинності (є узгодженою) після закінчення десятиденного строку, який обчислюється з дня вручення вимоги платнику, а у разі її оскарження, з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду. При цьому, у випадку, якщо вказана вимога не може бути вручена через відсутність платника за його місцезнаходженням, вона вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Отже, вимога про сплату недоїмки, яка була повернута 17 лютого 2022 року у зв`язку з не проживанням адресата за вказаною адресою, вважається узгодженою та набирає чинності 28 лютого 2022 року. Таким чином, зазначення у вимозі про набрання нею чинності 09 червня 2022 року не відповідає дійсності.
Враховуючи, що виконавчий документ набрав чинності 28 лютого 2022 року, то тримісячний строк пред`явлення до виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) складає з 01 березня 2022 року по 01 червня 2022 року. Однак, всупереч положенням статті 12 Закону № 1404-VIII, дану вимогу пред`явлено до примусового виконання стягувачем 04 липня 2022 року, тому встановлений Законом України "Про виконавче провадження" тримісячний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений.
Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, засобами інформаційно-телекомунікаційної системи Головного управління Державної податкової служби у Київській області в автоматичному режимі було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02 лютого 2022 року №Ф-5476-57-У на суму 37 788,74 грн. та направлено ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .
Вимога від 02 лютого 2022 року №Ф-5476-57-У набрала чинності 09 червня 2022 року, що вбачається з пункту №5 вказаної вимоги.
04 липня 2022 року Головне управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, звернулось до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відкриття виконавчого провадження для примусового виконання виконавчого листа - вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02 лютого 2022 року №Ф-5476-57-У.
Постановою державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковальчук А.В. від 04 липня 2022 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 щодо виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02 лютого 2022 року №Ф-5476-57-У.
Вважаючи винесену державним виконавцем Ковальчук А.В. постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно вимог ч. 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» податкова вимога є виконавчим документом.
Відповідності до п.1 ч.1 статті 26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч.1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно ч.5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Таким чином, примусове виконання рішення розпочинається з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. 
Відповідно до статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Частиною 4 статті 4 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.
У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.
При цьому, відповідно до ч.1 статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Як вірно було зауважено судом першої інстанції, податкова вимога НОМЕР_1 від 04 липня 2022 року набрала законної сили 09 червня 2022 року, про що зазначено у пункті 5 цієї вимоги.
У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі (ч.4 статті 25 Закону №2464).
Згідно ч.5 статті 25 Закону №2464 вимога податкового органу про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.
Крім того, процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів врегульовано Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (далі - Інструкція № 449).
Відповідно абз. 2, 3 до п. 2 Інструкції № 469 у разі виявлення податковим органом своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий податковий орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена податковими органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.
Згідно абз. 3 п. 3 Інструкції № 469 податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.
Відповідно до пункту 4 розділу VI Інструкції № 449 після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Згідно п. 5 розділу VI Інструкції № 469, протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені. У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).
Отже, з наведених вище правових норм вбачається, що вимога про сплату боргу (недоїмки) набирає чинності після спливу десятиденного строку, наданого особі, яка має недоїмку зі сплати єдиного внеску, для: сплати суми недоїмки, штрафів, пені; оскарження в адміністративному чи судовому порядку; сплати узгодженої суми недоїмки.
Вимоги як позовної заяви, так і апеляційної скарги позивача ґрунтуються на тому, що вимога про сплату недоїмки, яка була повернута 17 лютого 2022 року у зв`язку з не проживанням адресата за вказаною адресою, вважається узгодженою та набирає чинності 28 лютого 2022 року. Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, з яких можливо було б встановити дату набрання чинності податкової вимоги саме 09 червня 2022 року. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом та строк пред`явлення її до виконання складає 3 місяці з наступного дня після закінчення десятиденного строку після отримання її платником єдиного внеску. Враховуючи вищевикладене та виходячи з того, що виконавчий документ набрав чинності 28 лютого 2022 року, тримісячний строк пред`явлення до виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) складає з 01 березня 2022 року по 01 червня 2022 року. Однак всупереч положенням статті 12 Закону № 1404-VIII, дану вимогу пред`явлено до примусового виконання стягувачем 04 липня 2022 року, тому встановлений Законом № 1404-VIII тримісячний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений.
Тобто, позиція позивача зводиться до того, що податковим органом безпідставно та неправомірно було вказано у податковій вимозі НОМЕР_1 від 04 липня 2022 року дату набрання нею чинності - 09 червня 2022 року, що була взята до уваги відповідачем при відкритті виконавчого провадження оскаржуваною постановою. 
Між тим, колегія суддів наголошує, що відповідачем у даній справі є Васильківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а предметом - визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження (далі - ВП) НОМЕР_1 від 04 липня 2022 року.
Відповідно, у суду немає жодних підстав в межах даного провадження надавати оцінку законності вимоги № НОМЕР_1 від 04 липня 2022 року як в цілому, так і в будь-якій частині, зокрема, щодо дати набрання нею чинності. Вказана вимога є виконавчим документом, виданим уповноваженим органом, що набрав чинності, а тому інформація, зазначена в ній, не може піддаватися аналізу у справі, де вона не є безпосереднім предметом спору. На переконання суду, позивач обрав неналежний спосіб захисту.
Також колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що факт отримання / не отримання позивачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) не досліджується в межах даної справи, оскільки правомірність податкової вимоги має встановлюватися в межах іншої адміністративної справи, у разі оскарження відповідної вимоги про сплату боргу.
Натомість в межах спірних правовідносин досліджуються саме обставини відкриття виконавчого провадження та правомірність дій державного виконавця щодо прийняття процесуального рішення про відкриття виконавчого провадження у формі постанови.
У зв`язку з наведеним судом першої інстанції обґрунтовано та правомірно зроблено висновок про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 02 лютого 2022 року №Ф-5476-57-У була пред`явлена стягувачем до виконання в межах регламентованого статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» тримісячного строку, оскільки, як вбачається з вказаної вимоги, вона набрала законної сили 09 червня 2022 року, а виконавче провадження НОМЕР_1 відкрито 04 липня 2022 року.
Відповідно, у державного виконавця не було жодної підставі для повернення виконавчого документа згідно ч.4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», натомість був обов`язок відкрити виконавче провадження.
На підставі вище зазначеного колегія вважає, що державний виконавець, отримавши виконавчий документ, діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та у межах наданих йому повноважень, а тому жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження суд не вбачає.
Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331  КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.
Повний текст рішення виготовлено 11 квітня 2023 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк
                     
                     Судді:                                                                       Є.І. Мєзєнцев
                                                                                                    
                                                                                                           Я.М. Собків