Постанова 
Іменем України
 
08 червня 2023 року
м. Київ
 
справа № 755/11180/18
провадження № 61-10969св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, 
третя особа - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про порушення трудового права та не здійснення розрахунку
 
за касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 червня 2021 року у складі колегії суддів: Вербової І. М., Головачова Я. В., Шахової О. В. та на ухвалу Київського апеляційного суду                          від 30 липня 2021 року у складі колегії суддів: Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив                        у процесі розгляду справи, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму 44 765,82 грн, а також на відшкодування моральної шкоди                   1 000,00 грн.
 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі                                      № 204/7246/13-ц задоволено його позов до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум», банк). Поновлено його на посаді та стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу. Рішення суду набрало законної сили 23 квітня 2018 року.
 
З дати набрання законної сили вказаним рішенням уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» не виконувала його. 
 
У зв`язку з цим він змушений був звернутися до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення суду.
 
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська                                 від 06 грудня 2018 року у справі № 204/6150/18 частково задоволено позовні вимоги. Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі в розмірі 32 763,39 грн, який визначено без утримання податку з доходів фізичних осіб                   й інших обов`язкових платежів. Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 1 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
 
Дніпровський апеляційний суд постановою від 21 березня 2019 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня                               2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі скасував та постановив у цій частині нове рішення. Позовні вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнив. Стягнув з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час невиконання рішення суду про поновлення на роботі в період з 23 березня 2018 року до 10 жовтня 2018 року включно в розмірі 44 765,82 грн без урахування податків та інших обов`язкових платежів. В іншій частині рішення Красногвардійського районного суду                                    м. Дніпропетровська від 06 грудня 2018 року залишив без змін.
 
З метою виконання зазначеного рішення позивач надіслав до виконавчий лист для відкриття виконавчого провадження.
 
Водночас до ліквідації ПАТ «Банк Форум» рішення не виконане, а тому вказані суми підлягають стягненню з відповідача у цій справі, а також моральна шкода. У зв`язку з цим просив позов задовольнити.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Шевченківський районний суд міста Києва рішенням від 05 квітня 2021 року                    в задоволенні позову відмовив.
 
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позовні вимоги                                 є необґрунтованими та недоведеними, оскільки судовими рішеннями, які набрали чинності, з ПАТ «Банк Форум» на користь позивача було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 09 вересня 2013 року до 23 березня 2018 року. Також стягнуто середній заробіток за час невиконання рішення суду від 23 березня 2018 року про поновлення позивача на роботі в сумі 44 765,82 грн та на відшкодування моральної шкоди 1 000,00 грн. Таким чином, між банком, а в подальшому у зв`язку з його ліквідацією - між Фондом та позивачем виникли грошові зобов`язання на підставі судового рішення. Водночас механізму скасування попереднього рішення замість нового чинним законодавством не передбачено, а подвійна відповідальність заборонена.
 
На зазначене судове рішення позивач неодноразово подавав апеляційні скарги, в тому числі й уточнені.
 
Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції
 
Київський апеляційний суд ухвалою від 22 червня 2021 року постановив апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року вважати неподаною та повернути особі, що її подала.
 
Апеляційний суд мотивував ухвалу тим, що станом на 22 червня 2021 року заявник не усунув недоліків апеляційної скарги в строк, встановлений ухвалою Київського апеляційного суду від 09 червня 2021 року.
 
Київський апеляційний суд ухвалою від 30 липня 2021 року відмовив у прийнятті апеляційної скарги (уточненої) від 09 травня 2021 року, яка подана                           ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва                          від 05 квітня 2021 року.
 
Апеляційний суд мотивував зазначену ухвалу тим, що замість повторного подання нової апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу (уточнену) від 09 травня 2021 року, яку заявник доповнив своєю незгодою із раніше постановленими апеляційним судом ухвалами від 22 червня 2021 року та від 09 червня 2021 року. Враховуючи, що процесуальним законодавством не передбачено повторного вирішення апеляційним судом питання щодо прийняття поданих учасниками справи доповнених апеляційних скарг або доповнень чи змін до неї (у порядку статті 364 ЦПК України), за наслідками вирішення питання щодо прийняття яких судом вже було ухвалене відповідне процесуальне рішення, подана ОСОБА_1 апеляційна скарга (уточнена) від 09 травня 2021 не може бути прийнята та, відповідно, не може бути вирішено питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Короткий зміст касаційних скарг та їх узагальнені аргументи
 
У липні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу,                                       в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 22 червня                       2021 року, а справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана прийнята неповноважним складом суду, а також суд не встановив дати отримання заявником ухвали                              від 09 червня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, а тому дійшов передчасного висновку про неусунення недоліків у встановлений судом строк.
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу,                                       в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 30 липня                      2021 року, а справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.
 
Касаційна скарга на зазначену ухвалу мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно не прийняв апеляційну скаргу, чим порушив право позивача на судовий захист.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 червня 2021 року та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 липня 2021 року.
 
06 квітня 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 31 травня 2023 року суддею-доповідачем визначено Зайцева А. Ю.
 
Фактичні обставини справи 
 
Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження суд встановив, що 07 травня 2021 року на розгляд до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року, яка датована 01 травня 2021 року.
 
17 травня 2021 року до суду надійшла апеляційна скарга (уточнена), подана ОСОБА_1 09 травня 2021 року на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року.
 
Крім того, 07 червня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшла надіслана ОСОБА_1 апеляційна скарга (уточнена) від 09 травня 2021 року, яка подана через суд першої інстанції.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 червня 2021 року первісну апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 червня 2021 року уточнені апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року, які надійшли на адресу Київського апеляційного суду 17 травня та 07 червня 2021 року, залишено без розгляду.
 
17 червня 2021 року до апеляційного суду разом з поданим ОСОБА_1 клопотанням від 12 червня 2021 року надійшла раніше подана ним апеляційна скарга (уточнена) від 09 травня 2021 року.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 червня 2021 року зазначену  уточнену апеляційну скаргу також було залишено без розгляду.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з абзацом другим частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи                                 у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Перевіривши аргументи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд         у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення касаційних скарг, виходячи з такого.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Із матеріалів справи видно, що після постановлення оскаржуваних ухвал                         від 22 червня та від 30 липня 2021 року ОСОБА_1 у серпні 2021 року подав апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Києва           від 05 квітня 2021 року.
 
Після цього Київський апеляційний суд ухвалою від 09 вересня 2021 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року, а ухвалою від 23 жовтня 2021 року - призначив справу до розгляду без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.
 
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду (пункт 2 частини першої статті 409 ЦПК України).
 
Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
 
Таким чином, метою скасування ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженні у справі, є відновлення права заявника на доступ до правосуддя        на цій стадії судового процесу, зокрема у цій справі на апеляційне оскарження судового рішення.
 
Враховуючи, що апеляційний суд ухвалою від 09 вересня 2021 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 квітня 2021 року та призначив апеляційну скаргу до розгляду, тобто відновив право заявника на апеляційне оскарження, підстав для направлення справи до апеляційного суду для продовження її розгляду, вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, немає. 
 
При цьому колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги стосовно розгляду апеляційної скарги неповноважним складом суду, з таких мотивів.
 
Згідно з частиною третьою статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь                            у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.
 
Отже, передбачена частиною третьою статті 37 ЦПК України недопустимість повторної участі судді у розгляді справи полягає в тому, що після скасування постанови суду апеляційної інстанції в розгляді справи не може брати участь суддя, який вже брав участь саме у вирішенні цієї справи по суті в апеляційному суді.
 
Частинами третьою, четвертою статті 258 ЦПК України передбачено, що розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови.
 
Як відомо з матеріалів цієї справи, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі та роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із заявою в порядку статті 236 Кодексу законів про працю України.
 
Постановою Апеляційного суду міста Києва від 19 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Вербової І. М., Головачова Я. В., Шахової О. В. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 року залишено без змін.
 
Верховний Суд постановою від 30 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 19 вересня 2018 року скасував, справу направив для продовження розгляду до Дніпровського районного суду міста Києва.
 
Ухвали місцевого суду, якими відмовлено у відкритті провадження у справі, не                    є ухвалами, якими закінчено розгляд справи.
 
Оскільки ухвала місцевого суду від 27 липня 2018 року не є судовим рішенням, ухваленим по суті спору, тому судді Вербова І. М., Головачов Я. В., Шахова О. В., які брали участь в перегляді цього судового рішення, не можуть вважатися суддями, які брали участь у вирішенні справи, адже апеляційний суд не вирішував спір по суті справи.
 
Таким чином, вимоги частини третьої статті 37 ЦПК України щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи в цьому випадку не підлягають застосуванню.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 22 червня 2021 року про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги та ухвалу від 30 липня 2021 року про відмову у прийнятті апеляційної скарги (уточненої) від 09 травня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
 	 	
 	Є. В. Коротенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов