ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року	Львів	Справа № 460/4831/21 пров. № А/857/4662/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.
за участі секретаря судового засідання:           Вовка А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та заяву Рівненської міської ради про приєднання до апеляційної скарги, 
на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року (суддя – Дорошенко Н.О., час ухвалення – 12:56 год., місце ухвалення – м.Рівне, дата складання повного тексту – 02.11.2021), 
в адміністративній справі №460/4831/21 за позовом ОСОБА_2 до Рівненської міської ради, 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради, 
про визнання незаконним та скасування рішення,  

                                                          встановив: 

У травні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача Рівненської міської ради, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Рівненської міської ради від 15.04.2021 №417 “Про скасування будівельних паспортів забудови земельних ділянок” в частині щодо скасування будівельного паспорту на забудову земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:0200733, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виданого Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради 18.12.2020 (р.№01-П/175) та визнання таким, що втратив чинність наказ Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради від 08.12.2020 №37/Б “Про присвоєння адреси об`єкту будівництва”. 
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року залучено до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 і Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради. 
Відповідач Рівненська міська рада позову не визнав, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим, подав до суду першої інстанції відзив на адміністративний позов. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. 
Третя особа ОСОБА_1 із позовними вимогами не погодився, подав до суду першої інстанції письмові пояснення, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано рішення Рівненської міської ради від 15.04.2021 №417 “Про скасування будівельних паспортів забудови земельних ділянок” в частині щодо скасування будівельного паспорту на забудову земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:0200733, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виданого Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради 18.12.2020 (р.№01-П/175), та визнання таким, що втратив чинність, наказу Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради від 08.12.2020 №37/Б “Про присвоєння адреси об`єкту будівництва”. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився третя особа ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважав апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, на підставі не повно і не всебічно з`ясованих обставинах, не ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржуване рішення відповідача є таким, що прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Вважає скаржник, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що державні будівельні норми України не містять окремих положень та вимог щодо особливостей будівництва блокованого житлового будинку, але й не забороняють такої форми зведення будівель, вказуючи, що такий висновок зроблений на підставі норми права, яка не підлягала застосуванню у спірних правовідносинах. Вказує апелянт, що забудовник свідомо і цілеспрямовано отримав містобудівні документи для створення садибної забудови і на їх основі створює багатоквартирний об`єкт будівництва. Тому і вказує на необґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що скасування будівельного паспорту свідчить про втручання органу місцевого самоврядування в право позивача на забудову земельної ділянки, оскільки позивач намагався уникнути процедури отримання дозволу на виконання будівельних робіт об`єкта площею понад 500 м.кв.. Вважає апелянт і необґрунтованим висновок суду першої інстанції в тому, що рішення про видачу будівельного паспорта є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання і таке рішення не може бути змінено або скасовано органом, який його прийняв, оскільки будівельний паспорт не може вичерпати свою дію до завершення виконання будівельних робіт. Вважає скаржник невмотивованим відхилення судом першої інстанції доводів позивача та третьої особи про те, що схема забудови земельної ділянки в складі будівельного паспорта є відміною від схеми забудови земельної ділянки в складі ескізних намірів забудови, оскільки в ній не наведені відомості про те, що сусідній житловий будинок є зблокованим. Звертає увагу апелянт і на те, що судом першої інстанції не надано жодної правової оцінки тому, чи можна вважати результати проведення судової будівельно-технічної експертизи №8496 від 17.06.2021 належним доказом. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 27.10.2021 року, ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити повністю. 
Відповідач Рівненська міська рада подав до апеляційного суду заяву про приєднання до апеляційної скарги третьої особи, вказавши, що органи місцевого самоврядування мають право скасувати акти підпорядкованих виконавчих органів, у тому числі з питань містобудівної діяльності, якщо такі прийняті з порушенням законодавства. Вказав також відповідач, що будівельний паспорт не може вичерпати свою дію до завершення виконання будівельних робіт, а висновок експерта не є об`єктивним. Вважає, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Просить скасувати рішення суду від 27.10.2021 року і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог повністю. 
Позивач ОСОБА_2 подав апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу, у якому вказав, що спеціальними нормами чинного законодавства України, які регламентують процедуру видачі будівельного паспорта, не передбачено процедури скасування будівельного паспорта, однак визначено можливість внесення до нього змін за наявності визначених до того підстав. Просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення суду залишити без змін. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2022 апеляційну скаргу - задоволено. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року у справі №460/4831/21 - скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Рівненської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення - відмовлено. 
Однак, постановою Верховного Суду від 15.02.2023 касаційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.04.2022 - скасовано, а справу передано на новий розгляд до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2023 прийнято до апеляційного провадження цю адміністративну справу №460/4831/21, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та заявою Рівненської міської ради про приєднання до апеляційної скарги на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року, та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні. 
В період нового апеляційного розгляду справи апелянтом (третьою особою) подано додаткові пояснення та матеріали про те, що позивач отримуючи будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку мав намір збудувати багатоквартирний житловий будинок. На даний час за позивачем у розглядуваному будинку уже зареєстровано право власності на 14 квартир, які продаються на сайті оголошень. Вказує, що позивач як забудовник та інший забудовник ОСОБА_3 оформивши дозволи на будівництва окремих зблокованих індивідуальних садибних будинків фактично збудували єдиний багатоквартирний будинок, що не відповідає містобудівній документації. 
Позивач ОСОБА_2 також подав апеляційному суду додаткові письмові пояснення, в яких вказав, що апеляційна скарга третьої особи є безпідставною, а рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим. 
Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, надавши відповідні обгрунтування щодо законності рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог. 

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу третьої особи та заяву відповідача про приєднання до апеляційної скарги, слід задоволити. 

Судом встановлено такі фактичні обставини. 
07.12.2020 ОСОБА_4 , як власник земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:0200733, звернувся до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради з заявою про видачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки загальною площею 0,0639, яка розташована в АДРЕСА_2 , та присвоєння адреси об`єкту будівництва - житловому будинку. До заяви було долучено ескізні наміри забудови, викопіювання М 1:500, копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 13, 14 т.1). 
Наказом Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради від 08.12.2020 №37/Б “Про присвоєння адреси об`єкту будівництва” об`єкту будівництва присвоєно адресу: АДРЕСА_1 . 
18.12.2020 Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради видано замовнику ОСОБА_4 паспорт забудови земельної ділянки кадастровий номер 5610100000:01:0200733 за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 9-26 т.1). 
04.01.2021 ОСОБА_5 подав до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради повідомлення про початок будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, об`єкт будівництва: будівництво житлового будинку, місце розташування: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5610100000:01:0200733, наказ про присвоєння адреси об`єкту будівництва: 08.12.2020 №37/Б Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради; вид будівництва: нове будівництво. Повідомлення про початок виконання будівельних робіт зареєстровано Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради 18.01.2021 за   №РВ051210112342 (а.с. 29 т.1). 
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 255427929, право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5610100000:01:0200733 зареєстроване 18.01.2021 за ОСОБА_2 , позивачем (а.с. 27-28 т.1). 
25.01.2021 ОСОБА_2 , як власник земельної ділянки, подав до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, об`єкт будівництва: будівництво житлового будинку, місце розташування: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5610100000:01:0200733. Повідомлення зареєстровано Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради 27.01.2021 за №РВ051210112342-1 (а.с. 30 т.1). 
Рішенням Рівненської міської ради від 15.04.2021 №417 “Про скасування будівельних паспортів забудови земельних ділянок”, зокрема, скасовано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:0200733, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виданий Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради 18.12.2020 (р.№01-П/175) (пункт 3), а  також враховуючи пункт 3 цього рішення, визнано таким, що втратив чинність, наказ Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради від 08.12.2020 №37/Б “Про присвоєння адреси об`єкту будівництва” (пункт 4). 
У вступній частині цього рішення зазначено, що воно прийняте відповідно до статті 7 Конституції України, статей 6, 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", пункту 15 частини першої статті 26, статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", частини першої статті 11 Закону України "Про будівельні норми", враховуючи звернення громадянина ОСОБА_1 від 02.02.2021 та лист начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю М. Дядюся, на підставі невідповідності намірів забудови земельних ділянок вимогам державних будівельних норм, зокрема пункту 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 "Планування та забудова територій" (а.с. 7 т.1). 
Вважаючи рішення відповідача від 15.04.2021 №417 протиправним, позивач звернувся з цим позовом до адміністративного суду. 

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення не дотримався засад обґрунтованості та розсудливості, втрутився в право позивача на здійснення забудови земельної ділянки з порушенням принципу “належного урядування”, без встановлення порушення вимог державних будівельних норм в порядку та у спосіб, що визначені Законами України “Про регулювання містобудівної діяльності” та “Про архітектурну діяльність”, а тому таке рішення суд першої інстанції вважав неправомірним і таким, що підлягає скасуванню. 
Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України “Про регулювання містобудівної діяльності”, який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. 
Відповідно до частини першої  статті 27 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки. 
На виконання статті 27 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 5 липня 2011 року розроблено та затверджено Порядок видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Порядок №103), відповідно до пункту 2.1 якого видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. 
Пунктом 2.4 Порядку №103 передбачено, що пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав: неподання повного пакета документів, визначених пунктом 2.1 або 2.2 цього розділу; невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. 
Згідно із пунктом 2.9 Порядку №103, до складу будівельного паспорта входять пакет документів, наданий замовником відповідно до пунктів 2.1, 2.2 цього розділу, схема забудови земельної ділянки, наведена у додатку 3 до цього Порядку, пам`ятка замовнику індивідуального будівництва. 
Зі змісту наведених правових норм видно, що уповноважений орган, отримавши заяву разом із пакетом документів для надання будівельного паспорту, має перевірити подані документи, надати їм оцінку та визначити відповідність вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. На підставі такої оцінки уповноважений орган приймає одне з рішень: про надання будівельного паспорта, про повернення документів з підстав, визначених Порядком №103. Відповідне рішення приймається протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів та має бути належним чином мотивоване. До виданого будівельного паспорта також можуть вноситися зміни на підставі заяви зацікавленої особи з підстав, визначених Порядком №103. 
Відповідно до пункту 2.16 Порядку №103, після направлення замовником відповідно до  статті 34 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідних органів Держархбудінспекції України будівельний паспорт є підставою для виконання будівельних робіт. 
Отже, право на виконання будівельних робіт за будівельним паспортом здійснюється після подання повідомлення про початок будівельних робіт. 
З матеріалів справи видно, 18.12.2020 Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради видано замовнику ОСОБА_4 паспорт забудови земельної ділянки кадастровий номер 5610100000:01:0200733 за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
04.01.2021 ОСОБА_5 подав до Управління держархібудконтролю Рівненської міської ради повідомлення про початок будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, об`єкт будівництва: будівництво житлового будинку, місце розташування: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5610100000:01:0200733, наказ про присвоєння адреси об`єкту будівництва: 08.12.2020 № 37/Б Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради; вид будівництва: нове будівництво. 
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5610100000:01:0200733 зареєстроване 18.01.2021 за ОСОБА_2 
25.01.2021 позивач, як власник земельної ділянки, подав до Управління держархібудконтролю Рівненської міської ради повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, об`єкт будівництва: будівництво житлового будинку, місце розташування: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5610100000:01:0200733. 
При цьому, колегією суддів враховується, що при переході права на будівництво об`єкта іншому замовнику, реєстрації повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, переходить і право на проектну документацію – будівельний паспорт, незалежно від того, хто був його замовником. 
Рішенням Рівненської міської ради від 15.04.2021 №417 “Про скасування будівельних паспортів забудови земельних ділянок”, зокрема, скасовано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:0200733, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виданий Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради 18.12.2020 (р.№01-П/175) (пункт 3), а  також визнано таким, що втратив чинність наказ Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради від 08.12.2020 №37/Б “Про присвоєння адреси об`єкту будівництва” (пункт 4). 
Позивач вважає вказане рішення відповідача незаконним і таким, що підлягає скасуванню, вказуючи, що таке є непослідовним, свавільним, яке суперечить принципам юридичної визначеності та належного урядування, не відповідає вимогам діючого законодавства. 
Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції враховує наступне. 
Статтею 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. 
Згідно із ст.140 Конституції України, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради. 
Відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. 
Згідно з пунктом 15 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної  компетенції сільських, селищних, міських рад виключно на пленарних засіданнях вирішується, серед іншого, питання про скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень. 
Таким чином, органи місцевого самоврядування мають право скасовувати акти підпорядкованих виконавчих органів, у тому числі з питань містобудівної діяльності, якщо такі прийняті з порушенням законодавства, і такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що наведена у постанові від 23 грудня 2019 року у справі №127/24194/17. 
Натомість, відповідно до підпункту 1 пункту «б» частини 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», є делегованим повноваженням виконавчого органу міської ради в галузі будівництва, а відтак є і підконтрольним. 
Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення відповідача було прийняте у відповідності до положень п.15 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». 
Відносно доводів позивача про втручання органу місцевого самоврядування в право позивача на забудову земельної ділянки, після реєстрації останнім повідомлення про початок виконання будівельних робіт та вичерпанням внаслідок цього дії будівельного паспорта, судом враховується, що як зазначалось вище, згідно з п.2.16 Порядку №103, після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідних органів Держархбудінспекції України будівельний паспорт є підставою для виконання будівельних робіт. 
Відповідно до пп.3 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №533, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки, видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених абзацом шістнадцятим частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». 
Наведеним підтверджується, що будівельний паспорт не може вичерпати свою дію до завершення виконання будівельних робіт, що спростовує відповідні доводи позивача. 
Оскаржуване рішення відповідач прийняв на підставі невідповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам державних будівельних норм, зокрема пункт 6.1.41.ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування та забудова територій», врахувавши при цьому звернення громадянина ОСОБА_1 від 02.02.2021 та лист начальника Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю від 12.03.2021 (а.с. 147, 146 т.1). 
Зі змісту ч.1 ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» видно, що будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва будинку з площею до 500 квадратних метрів. 
Натомість зі схеми забудови земельної ділянки ( АДРЕСА_1 ), що є складовою будівельного паспорта р.№. 01-П/175, виданого управлінням містобудування та архітектури 18.12.2020, вбачається проектування індивідуального житлового будинку, що будується без жодного відступу від межі сусідньої житлової ділянки ( АДРЕСА_3 ). 
При цьому, зі схеми забудови земельної ділянки видно будівництво єдиного суцільного будинку, що будується по межі суміжних земельних ділянок: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 . 
Листом від 12.03.2021 №01-08/24 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради повідомило секретаря міської ради про невідповідність будівельних паспортів на забудову земельних ділянок на АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 вимогам чинної містобудівної документації та державним будівельним нормам, і що земельна ділянка площею 0,0639 га (к.н. 5610100000:01:020:0733) розміщена в територіально-планувальній зоні «Ж-1» та має цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до схеми забудови земельної ділянки житловий будинок розмірами в плані 22,23x12,40 м розміщений на межі суміжної земельної ділянки на АДРЕСА_3 . Орієнтовний відсоток забудови становить 43,1%. 
Пунктом 6.1.41 ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування та забудова територій» передбачено, що при розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. Для нової садибної та дачної забудови відстань від межі слід встановлювати не менше 3 м. 
Матеріалами справи підтверджується, що позивачу було видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:0200733 на «Будівництво житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_1 , тобто окремого індивідуального, тому відповідно до пункту 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» від усіх чотирьох зовнішніх стін будинку мало б бути забезпечена відстань до меж суміжних земельних ділянок щонайменше 1 метр, з урахуванням положень ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення». 
Однак, як видно зі Схеми забудови земельної ділянки, яка є додатком до будівельного паспорта, північна зовнішня стіна будинку не має взагалі відступу від межі суміжної земельної ділянки, що є порушенням пункту 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій». 
Окрім того, як визначено постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011, до переліку об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, належать виключно індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) площею до 500 кв. метрів та господарські будівлі і споруди, зокрема гаражі, які розташовані на присадибних, дачних і садових земельних ділянках. 
За визначенням ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення», а саме пунктів 3.3, 3.14, 3.15: багатоквартирний житловий будинок – житловий будинок, до складу якого входить більше ніж одна квартира. Може бути зблокованого, секційного, коридорного, галерейного і терасного типів; зблокований будинок - це будинок квартирного типу, що складається з двох і більше квартир, кожна з яких має безпосередній вихід на приквартирну ділянку або вулицю; квартира – це комплекс взаємопов`язаних приміщень, що використовуються для проживання однієї сім`ї різного чисельного складу, який включає: основні приміщення - житлову (житлові) кімнату та допоміжні приміщення - кухню, ванну кімнату (душову), туалет (або суміщений санвузол), а також передпокій, комору чи вбудовану шафу. 
У п.5.17ДБН 8.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» уточняється: одноквартирний (односімейний) житловий будинок і квартиру у багатоквартирному житловому будинку слід проектувати, виходячи з умови їх заселення однією сім`єю. 
Згідно з п 3.56 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», садибний будинок (індивідуальний будинок) - житловий будинок з присадибною ділянкою та господарськими спорудами, призначеними для одного домогосподарства. 
Відповідно до положень пункту 6.1.31 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», розміщення багатоквартирних (секційних) будинків в кварталах садибної забудови не допускається. 
Отже, в чинних будівельних нормах права є чітке визначення зблокованого будинку, а саме, це будинок, який складається з двох і більше квартир загальною площею не більше 500 кв.м., а не двох і більше будинків, як помилково стверджує позивач, площа яких в сукупності становить більше 500 м.кв.. 
Колегія суддів зауважує, що Інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 року №127 на спірні правовідносини не поширюється, оскільки її норми можуть бути застосовані лише до уже збудованих об`єктів нерухомого майна і не поширює свою дію на відносини у сфері застосування будівельних норм, правил та стандартів при проектуванні об`єктів будівництва та видачі дозвільних документів на здійснення нового будівництва. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що висновок суду першої інстанції про те, що державні будівельні норми України «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» ДБН В.2.2-15-2005 та ДБН Б.2.2- 12:2019 «Планування та забудова територій» не містять окремих положень та вимог щодо особливостей будівництва зблокованого житлового будинку, є необґрунтованим і таким, що зроблений на підставі норми права, яка не підлягала застосуванню у спірних правовідносинах. 
Колегія суддів звертає увагу і на те, що як визначено частиною другою статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства. 
За даними публічної кадастрової карти України земельні ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:020:0733 та 5610100000:01:020:0732 мають цільове призначення 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 
Відповідно до ч.1 ст.91 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням. Те ж саме стосується і обов`язків землекористувачів, встановлених ст.96 Земельного кодексу України - землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити п у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу». 
У Наказі Державного Комітету України із Земельних Ресурсів №548 від 23.07.2010 року «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» чітко вказано, що землі житлової та громадської забудови мають наступну Класифікацію видів цільового призначення земель, а саме: код 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); код 02.02 - для колективного житлового будівництва; код 02.03 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. 
Таким чином, на земельній ділянці з цільовим призначенням за кодом 02.01 дозволено будівництво лише житлових будинків садибного типу. Будівництво на такій земельній ділянці багатоквартирного чи колективного будинку слід розцінювати як використання її не за цільовим призначенням. 
Рішенням Рівненської міської ради від 22.12.2011 року №1421 передбачено в зоні садибних та блокованих житлових будинків Ж-1 граничний показник площі забудови (в нових житлових кварталах) - 0,3 (т.1 а.с. 163-166). 
Відповідно до схеми забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 , житловий будинок розмірами в плані 22,23 м * 12,40 м, площею забудови складає 43,1%, розміщений у зоні Ж-1 на земельній ділянці з кадастровим номером 5610100000:01:020:0733 по межі із земельною ділянкою з кадастровим номером 5610100000:01:020:0732. 
Таким чином, встановлені у справі обставини свідчать, що позивач ОСОБА_2 (забудовник) отримавши містобудівні документи для створення садибної забудови, фактично мав за мету створення разом з іншим забудовником ОСОБА_4 єдиного багатоквартирного житлового будинку на земельних ділянках з кадастровими номерами 5610100000:01:020:0733 та 5610100000:01:020:0732. 
Отже, розглядуваний Будівельний паспорт забудови земельної ділянки кадастровий номер 5610100000:01:0200733 за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01-П/175, що виданий 18.12.2020 Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради, не відповідає реальним намірам забудови. 
Щодо визнання висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 17.06.2021 №8496 належним та допустимим доказом в розумінні статей 73, 74 КАС України, колегія суддів зазначає наступне. 
Як видно з висновку експерта №8496, об`єктом дослідження був будівельний паспорт забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером 5610100000:01:020:0733. Проте, експертом досліджувалася лише схема забудови земельної ділянки М 1:500, яка є додатком до Ескізних намірів забудови, виготовлених ПП «Графіт Проджект» на замовлення позивача, та не є складовою будівельного паспорта у відповідності до вимог Порядку №103, а є лише намірами замовника, на підставі яких, уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність таких намірів чинній містобудівній документації. 
Отже, висновки експерта щодо відповідності будівельних паспортів забудови земельних ділянок на АДРЕСА_1 , 5610100000:01:020:0733 та на АДРЕСА_3 з кадастровим номером 5610100000:01:020:0732 щодо дотримання граничних показників площі забудови, дотримання протипожежних відстаней між будинками та дотримання допустимих відстаней до меж суміжних земельних ділянок зроблені без врахування усіх наявних будівель та споруд на суміжній земельній ділянці, а також фактичних обставин справи, а відтак вказаний висновок експерта не може бути покладений в основу підставності позовних вимог. 
З урахуванням встановленого та наведеного правового регулювання колегія суддів приходить до переконання, що відповідач Рівненська міська рада приймаючи оскаржуване рішення від 15.04.2021 №417 “Про скасування будівельних паспортів забудови земельних ділянок”, в частині пунктів 3 і 4, які стосуються позивача ОСОБА_2 , діяв у відповідності до чинного законодавства, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Підстави для скасування спірного рішення відповідача відсутні. 
Наведених вище обставин і норм законодавства суд першої інстанції не врахував, розглядаючи по суті позовні вимоги, що призвело до неправильного вирішення справи про задоволення позову. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги являються обґрунтованими, а тому апеляційну скаргу необхідно задоволити. 
Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з неповним встановленням обставин справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та з порушенням норм матеріального права, а відтак рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –                                                                                                                                                                      

                                                           постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та заяву Рівненської міської ради про приєднання до апеляційної скарги – задоволити. 
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року в адміністративній справі №460/4831/21 за позовом ОСОБА_2 до Рівненської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення – скасувати та прийняти нову постанову. 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 – відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Повний текст постанови суду складено 08.05.2023 року