ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 р. 	Справа № 520/10612/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролатінвест" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 (головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О.) по справі № 520/10612/22
за позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролатінвест"  
до      Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)  
про визнання протиправним та скасування постанов,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Агролатінвест» (далі - позивач) звернувся до  суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови Красноградського відділу ДВС у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 69414487:
- від 14.07.2022 про стягнення виконавчого збору з ТОВ «Агролатінвест» у розмірі 2 400 000,00 грн;
- від 15.07.2022 про стягнення виконавчого збору з ТОВ «Агролатінвест» у розмірі 2 400 000,00 грн.
Разом з позовною заявою ТОВ «Агролатінвест» подало клопотання про поновлення строку звернення до суду. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2022 позовну заяву залишено без руху з підстав пропуску строку звернення до суду та несплати судового збору, запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки шляхом надання оригіналу платіжного документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 19 848,00 грн та заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду (із зазначенням інших причин пропуску строку звернення до суду) з відповідними доказами поважності причин такого пропуску.
На виконання вимог ухвали суду, позивач подав платіжне доручення про сплату судового збору та заяву про поновлення строку звернення до суду.
В обґрунтування заяви зазначив, що позивач, з метою захисту порушених прав, двічі звертався з цим позовом, за наслідками розгляду якого ухвалами суду у справах №520/8074/22 та №520/7878/22 останній повертався заявнику відповідно до ст. 169 КАС України.
Зауважував, що тривале вирішення питання наявності підстав для відкриття провадження відповідно до ст. 169 КАС України у межах справи №520/8074/22 не залежало від волі позивача, а пов`язано виключно з діями адміністративного суду та обставин введеного воєнного стану на території України. 
Просив врахувати, що ст. 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» перервано перебіг усіх строків, які визначені даним Законом. 
Враховуючи наведене, вважав, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, а тому є підстави для його поновлення.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 визнано неповажними підстави пропуску строку звернення до суду, вказані ТОВ «Агролатінвест»; позовну заяву повернуто позивачу.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи,  порушив норми процесуального права, оскільки повертаючи позовну заяву, дійшов помилкового висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних підстав.
Вказує, що про існування оскаржуваних постанов дізнався 21.09.2022 (в день отримання листа від  Красноградського відділу ДВС) та 24.09.2022 тобто в межах десятиденного строку, встановленого ст. 287 КАС України, вперше звернувся з позовом до суду, який ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 повернуто заявнику.
30.09.2022 ТОВ «Агролатінвест» вдруге звернулось до суду з позовом. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 позов залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору та наданий строк для усунення його недоліків.
02.11.2022 позивач подав суду клопотання про продовження строку на усунення недоліків, проте суд першої інстанції, не надаючи жодної оцінки вказаному клопотанню, ухвалою від 25.11.2022 повернув позов заявнику. Вказана ухвала оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28.11.2022.
29.11.2022, тобто на наступний день після оприлюднення ухвали суду про повернення позову, ТОВ «Агролатінвест» повторно звернулось до суду з позовом, що, на думку апелянта, свідчить про відсутність з його боку об`єктивних зволікань процесуальними строками та наявність у нього процесуального інтересу щодо захисту свого права.
Проте вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції.
Також, звертає увагу, що ст. 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» перервано перебіг усіх строків, які визначені даним Законом, що також свідчить про наявність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду.
Просить врахувати, що авіаційно-артилерійські обстріли у період з вересня 2022 по грудень 2022 призвели до істотних проблем з електропостачанням та зв`язком на території України. Дана загальновідома проблема не оминула с. Станичне, Нововодолазького р-ну, Харківської обл., у якому знаходиться ТОВ «Агролатінвест», яка з негативної сторони істотно впливала на виконання позивачем процесуальних обов`язків.
Отже, на думку апелянта, строк звернення до суду ним пропущено з поважних підстав.
Крім того, вважає безпідставним висновок суду першої інстанції щодо не усунення позивачем недоліків позову в частині сплати судового збору, оскільки останнім на виконання вимог ухвали суду від 05.12.2022 подано платіжне доручення про сплату 19 848,00 грн судового збору за допомогою електронно-цифрових банківських сервісів. 
При цьому, зауважує, що жодною нормою чинного законодавства не передбачено обов`язку та/або вимоги щодо забезпечення сплати судового збору виключно через установи банків та відділення зв`язку.
Красноградський відділ державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відповідач) не подав відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 24.09.2022 ТОВ «Агролатінвест» звернулось до суду щодо оскарження постанов Красноградського відділу ДВС у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 14.07.2022 та від 15.07.2022 про стягнення виконавчого збору.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 520/7878/22 позов повернуто заявнику у зв`язку з тим, що позов підписано особою, повноваження якої не підтверджено.
30.09.2022 ТОВ «Агролатінвест» вдруге звернулось до суду з цим позовом.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 у справі № 520/8074/22 позов залишено без руху через несплату судового збору в повному обсязі та відсутністю доказів направлення на адресу відповідача листа з описом вкладення копій поданих до суду документів, наданий позивачу 5-денний строк для усунення недоліків.
02.11.2022 ТОВ «Агролатінвест» на виконання вимог ухвали суду подано клопотання про продовження строку на усунення недоліків, до якого додано  платіжне доручення від 09.11.2022 № 2086 на суму 15 878,40 грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 у справі № 520/8074/22 позов повернуто заявнику у зв`язку з не усуненням недоліків позову, визначених судом в повному обсязі.
29.11.2022 позивач повторно звернувся за захистом своїх прав до суду.
Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, звернення із позовом первісно у строк, встановлений КАС України, не є підставою вважати пропуск строку поважним за відсутності поважних причин, оскільки не дає такій особі право у будь-який необмежений після спливу строку час реалізовувати право на звернення до суду.
За висновками суду першої інстанції, наведені заявником причини пропуску строку не є поважними підставами для його поновлення.
Також, суд першої інстанції вказував на не усунення позивачем недоліків позову в частині сплати судового збору, з огляду на надання копії платіжного доручення замість оригіналу.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення позову.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлені ст. 287 КАС України.
Так, п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України визначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
За приписами пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у  встановлений  судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Оцінюючи підстави пропуску позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.
Обмеження строків звернення до адміністративного суду викликано, насамперед, специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Процесуальний строк звернення до суду передбачає забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.
Частинами 1, 2 ст. 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду, а також належного оформлення позову. Для цього особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
При цьому норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.
Отже, процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку, зокрема на звернення до суду, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку. 
Суд першої інстанції вірно зазначив, що сам по собі факт повернення позовної заяви не є поважною причиною пропуску строку. Тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої позовної заяви, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. 
Слід також враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати позов, усі можливі та залежні від неї дії у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку звернення до суду.
Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року (справа № 280/4682/19), від 18 червня 2020 року (справа № 400/524/19), від 17 червня 2020 року (справа № 280/4951/19), від 18 серпня 2020 року (справа № 160/6351/21), від 26 січня 2023 (справа № 420/26708/21), в яких надавалась оцінка поважності пропуску строку на апеляційне оскарження у випадку повторного звернення суб`єкта владних повноважень до суду апеляційної інстанції.
Як вбачається з матеріалів цієї справи, про існування спірних постанов позивач дізнався з листа відповідача, отриманого ним 21.09.2022, що також встановлено  судом першої інстанції.
Первинна позовна заява подана позивачем 24.09.2022, тобто в межах строку, встановленого ч. 2 ст. 287 КАС України.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі № 520/7878/22 позов повернуто заявнику.
30.09.2022, тобто на наступний день, ТОВ «Агролатінвест» вдруге звернулось до суду з цим позовом, який ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 у справі №  520/8074/22 повернуто заявнику, а вже 29.11.2022 позивач повторно направив позов до суду першої інстанції.
Тобто, у цьому випадку заявник не допустив необ`єктивного зволікання з повторним поданням позову. 
У справі “Іліан проти Туреччини” Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд мав враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданого позову, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.
Проте суд першої інстанції обмежився лише висновком щодо не оскарження ТОВ «Агролатінвест» ухвал суду від 29.09.2022 у справі № 520/7878/22 та від 25.11.2022 у справі № 520/8074/22, якими повернуті попередньо подані позовні заяви без надання оцінки поважності  пропуску строку в період з дня постановлення ухвали суду у справі № 520/8074/22 по день повторного звернення скаржника до суду.
Натомість, ураховуючи повторне подання заявником позову у стислі строки після постановлення ухвали про повернення раніше  поданого позову, добросовісну процесуальну поведінку позивача, а також враховуючи обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з додержанням принципу розумності та пропорційності, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення строку звернення до суду у цій конкретній справі не можна вважати таким, що прийнятий із додержанням балансу між метою забезпеченням належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на судовий захист.
Указані обставини та докази у їх сукупності свідчать, що в цьому випадку в діях заявника не вбачається ознак невиправданої бездіяльності чи зловживання процесуальними правами та обов`язками.
Крім того, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції щодо невиконання вимог ухвали суду від 05.12.2022 в частині надання копії документу про сплату судового збору, а не оригіналу.
Судом першої інстанції не надано належної оцінки платіжному дорученню від 11.12.2022 № 348, не враховано що сплата судового збору відбулась з використанням електронних платіжних засобів.
Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв. 
Відповідно до частин 1-2 статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 22 січня 2004 року №22 (далі - Інструкція) встановлюються загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними.
Зокрема, пунктом 3.8 Інструкції передбачено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. 
Колегія суддів зазначає, що в реквізиті "Призначення платежу" платіжного доручення від 11.12.2022 № 348 зазначено: судовий збір за позовом ТОВ "Агролатінвест", Харківський окружний адміністративний суд (а.с. 40), що свідчить про сплату позивачем судового збору за подання вказаної позовної заяви.
Отже, суд першої інстанції повинен був перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за наданим платіжним дорученням від 11.12.2022.
Зазначена позиція корелюється із висновками, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.02.2018 у справі № 800/473/17 (провадження № 11-56заі18).
Колегія суддів зазначає, що, оскільки позивачем сплачено судовий збір за допомогою електронного банкінгу, тому фактично наданий ним документ про його сплату є належним доказом виконання вимог ухвали суду від 05.12.2022. 
Проте, суд першої інстанції, вдаючись до надмірного формалізму, дійшов передчасних висновків щодо неусунення апелянтом недоліків позову шляхом подання копії платіжного доручення від 11.12.2022 № 348, оскільки, в контексті встановлених обставин, такий документ є належним доказом, що може підтверджувати сплату судового збору, та який був поданий на виконання ухвали суду від 05.12.2022 у встановлений строк, а суд першої інстанції повинен був перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за вказаним платіжним дорученням.
ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року).
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).
Так, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала суду про повернення позову підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, допущено надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.
Відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позову, у зв`язку з чим ухвала суду  на підставі ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 308, 312, 315, 317, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -   
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агролатінвест" - задовольнити.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2022 по справі № 520/10612/22 - скасувати.
Адміністративну справу № 520/10612/22 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова