СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року                            м. Харків                        Справа № 922/2241/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В., суддя Шевель О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дзюби А.О
розглянувши відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківводоканал" (вх.№542) на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 (рішення ухвалено суддею Шарко Л.В., в приміщенні Господарського суду Харківської області 17.02.2023 о 13:30 год., повний текст складено 27.02.2023) у справі №922/2241/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА", м. Київ
до Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків 
про стягнення 750603,33 грн. 

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі №922/2241/22 (суддя Шарко Л.В.) позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з КП "Харківводоканал" на користь ТОВ "ГАЗ.УА" інфляційні втрати в сумі 592108,85 грн.; 8411,16 грн. - 3% річних; судовий збір в сумі 10143,31 грн.; в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 68254,43 грн. та 3% річних в сумі 81828,89 грн. відмовлено.
КП "Харківводоканал" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне дослідження та надання оцінки долученим сторонами доказам, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі №922/2241/22.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив таке. 
Основною підставою суду для задоволення позовних вимог щодо стягнення інфляційних нарахувань та 3 % річних стало відсутність у відповідача сертифікату ТПП. Разом з цим, за твердженням відповідача, у договорі сторони досягли згоди щодо відтермінування строків оплати та звільнення сторін від відповідальності у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин. Подією форс-мажору для КП «Харківводоканал» є військова агресія російської федерації. Вказана подія була непередбачувана та листом ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, що розміщений в мережі Інтернет, та адресований «Всім кого це стосується», засвідчені як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), які з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Враховуючи, що вказані обставини є загальновідомими, тому, неможливість виконання зобов`язання саме за спірним договором, на думку відповідача, не потребує окремого підтвердження сертифікатом ТПП. У зв`язку з чим, відповідач просить повністю звільнити його від відповідальності та обов`язку сплати інфляційних нарахувань та річних. 
Відповідач також зазначає, що структурою діючих тарифів, затверджених постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2894, передбачено отримання доходів за період березень-серпень 2022 року у сумі 1162591,2 тис. грн., тоді як фактична оплата послуг за вказаний період склала 198469 тис. грн., тобто 17,1%, відповідно, дефіцит складає 964122,2 тис грн. Вказане свідчить, що кошти, які надходять на рахунки підприємства за надані послуги з водопостачання і водовідведення, не забезпечують передбачені тарифом потреби підприємства, необхідні для виконання виробничих планових програм, аварійних робіт, виплати заробітної плати, сплати податків, придбання матеріалів, ПММ та іншого необхідного для забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення мешканцям міста Харкова та області.
У наведених умовах КП «Харківводоканал» було вимушено відповідно до Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» призупинити трудові відносини з 1702 співробітниками підприємства та зосередити обмежені ресурси виключно на забезпечені роботи критичної інфраструктури, виконанні виробничих функцій водовідведення та подачу питної води, що відповідає санітарно-гігієнічним нормам, цілодобове оперативне проведення аварійно-відновлювальних робіт (ліквідацію пошкоджень) на мережах водопостачання та водовідведення, об`єктах критичної інфраструктури, підготовку до експлуатації мереж в осінньо-зимовий період. Підприємство щоденно стикається з різними складнощами. 
Знищено та пошкоджено основні засоби КП «Харківводоканал», документація пов`язана з діяльністю підприємства, обслуговуванням споживачів, інше майно підприємства. Зазначений об`єкт є юридичною адресою підприємства. За період воєнного стану було пошкоджено понад 100 об`єктів КП «Харківводоканал». І ці об`єкти потребували і потребують невідкладного відновлення адже є ланкою - складовою системи водопостачання або водовідведення, а також впливають на забезпечення населення теплопостачанням. Необхідність витрачати кошти на заходи, які не включені до складу тарифу стало непередбаченим для підприємства. 
Станом на 01.11.2022 рівень дебіторської заборгованості населення за послуги водопостачання та водовідведення порівняно із ситуацією на 01.01.2022 виріс на 71% та складає 1218485,5 тис.грн, загальний розмір дебіторської заборгованості споживачів станом на 01.11.2022 складає 3437148,0 тис.грн , що підтверджується довідкою про дебіторську заборгованість; військові дії завдавали та завдають шкоди майну підприємства; скрутне майнове становище підприємства створює реальну загрозу повного зупинення виробничої діяльності, з доведенням підприємства до стану банкрутства, і як наслідок, до неспроможності КП "Харківводоканал" здійснювати фінансування власної виробничої діяльності для забезпечення нормального функціонування єдиної технологічної системи водопостачання та водовідведення, що матиме надзвичайні наслідки екологічного, санітарно-епідемічного та соціального характеру для всього Харківського регіону, особливо в умовах воєнного стану. 
За результатами господарської діяльності КП «Харківводоканал» за 9 місяців 2022 року валові збитки складають 147052 тис. гривень порівняно з аналогічним періодом минулого року в якому валовий дохід складав 101093 тис. грн. Чистий фінансовий результат являєсобою збитки у розмірі 105633 тис. грн. Відповідно до балансу (звіту про фінансовий стан) за перше за 9 місяців 2022 року розмір довгострокової дебіторської заборгованості на кінець звітного періоду складає 607497 тис гривень, що порівняно з аналогічним періодом 2021 року на 399 мільйонів більше
Таким чином, на думку відповідача, наявність окремого сертифікату ТПП для встановлення підстав для звільнення від відповідальності не є обов`язковим, а враховуючи наявність безумовних доказів про неможливість вчасного розрахунку з позивачем, рішення підлягає скасуванню.
Ухвалою Східного апеляційного  господарського суду від 27.03.2023 апеляційну скаргу КП "Харківводоканал" залишено без руху; встановлено КП "Харківводоканал" десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення її недоліків шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (доплатити 3377,50 грн).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 (колегія суддів у складі головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.) витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2241/22.
31.03.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/2241/22.
31.03.2023 надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору у розмірі 3377,50 грн., заява про поновлення строку для надання доповнення до апеляційної скарги, а також доповнення до апеляційної скарги, в яких відповідач просив: скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 по справі №922/2241/22 в частині стягнення з КП "Харківводоканал" на користь ТОВ "ГАЗ.УА" інфляційних втрат в сумі 592108,85 грн., 8411,16 грн.- 3%; річних; прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 592108,85 грн., 8411,16 грн.- 3% річних, в решті рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі №922/2241/22 залишити без змін; судові витрати покласти на позивача. 
Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2023 у зв`язку з відпусткою судді Фоміної В.О. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В., суддя Шевель О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Харківводоканал" (вх.№542) на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі №922/2241/22; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 12.05.2023.
26.04.2023 та 01.05.2023 від ТОВ "ГАЗ.УА" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив закрити апеляційне провадження, оскільки після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу підписано особою, яка не має права її підписувати; у випадку не погодження суду з викладеним твердженням, просив залишити судове рішення без змін, апеляційну скаргу – без задоволення. 
12.05.2023 від КП "Харківводоканал" надійшли письмові пояснення по справі.
У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з КП "Харківводоканал" на користь ТОВ «ГАЗ.УА» інфляційних втрат в сумі 592108,85 грн., 8411,16 грн.- 3% річних; прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні вказаних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Представник позивача проти доводів та вимог апеляційної скарги заперечував та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення – без змін. 
Стосовно вимоги позивача про закриття апеляційного провадження з підстав підписання апеляційної скарги неуповноваженою особою, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ст. 58 ГПК України).
Згідно положень ст. 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Апеляційну скаргу підписано представником відповідача – Жаворонковою Г.С., яка згідно Єдиного реєстру адвокатів України є адвокатом. На підтвердження своїх повноважень, зокрема щодо подання апеляційної скарги представником надано довіреність №01-01-23/2130-22 від 26.10.2022, якою КП "Харківводоканал" уповноважив адвоката Жаворонкову Г.С. бути дійсним та законним представником довірителя, а також визначив права та повноваження здійснювати від імені та в інтересах усі або будь-які з наведені у цій довіреності дії, зокрема, подавати апеляційні скарги у господарських справах. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що наявність у довіреності слів «законний представник», не змінює обсягу повноважень представника, а тому відсутні підстави для закриття апеляційного провадження.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
У листопаді 2022 ТОВ "ГАЗ.УА" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом, в якому просило стягнути з КП "Харківводоканал" на свою користь 750603,33 грн., який обґрунтовує тим, що ТОВ "ГАЗ.УА" на виконання умов договору постачання природного газу №44/1-ПЦ/22 від 31.01.2022 поставило в лютому та березні 2022 природний газ КП "Харківводоканал" на загальну суму 5171763,84 грн. Відповідач станом на 14.11.2022 не розрахувався за спожитий в лютому та березні 2022 природний газ. Станом на 14.11.2022 заборгованість склала 3661520,19 грн. в тому числі ПДВ., що підтверджено рішенням Господарського суду Харківської області від 28.10.2022 у справі №922/806/22 за позовом ТОВ «ГАЗ.УА» до КП «Харківводоканал» про стягнення заборгованості за поставлений відповідачеві у лютому та березні 2022 природний газ у сумі 5171763,84 грн. за договором постачання природного газу №44/1-ПЦ/22 від 31.01.2022.
Як вбачається з матеріалів даної справи та встановлено рішенням суду у справі №922/806/22, 31.01.2022 між ТОВ "ГАЗ.УА" (постачальник) та КП "Харківводоканал" (споживач) укладено договір постачання природного газу №44/1-ПЦ/22 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити споживачу з 31.01.2022 до 31.12.2022 товар: природний газ - код за ДК 021:2015 - 09120000-6 Газове паливо (далі - газ), в обсягах і порядку, передбачених цим договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до пункту 1.2. договору загальний обсяг постачання 320 тис. м.куб. Щомісячний обсяг постачання визначається споживачем у графіку постачання.
Згідно пункту 1.3 договору (у редакції додаткової угоди №1 від 15.02.2022) графік постачання помісячно: лютий 2022 в кількості 105 тисяч кубічних метрів; березень 22 - 95 тисяч кубічних метрів; квітень 22 - 16,5 тисяч кубічних метрів; травень 22 - 1,7 тисяч кубічних метрів; червень 22 - 7,5 тисяч кубічних метрів; липень 22 - 9,5 тисяч кубічних метрів; серпень 22 - 8 тисяч кубічних метрів; вересень 22 -і 1,3 тисяч кубічних метрів; жовтень 22 - 13,5 тисяч кубічних метрів; листопад 22 - 62,0 тисяч кубічних метрів.
Відповідно до специфікації в редакції додаткової угоди №1 від 15.02.22 природний газ постачається по ціні і в кількості: з 15.02.22 по 31.12.22 в кількості 320 тис кубічних метрів на загальну суму 13706899,20грн. з ПДВ.
Пунктом 2.2. договору (в редакції додаткової угоди №1 від 15.02.2022) ціна за 1000 куб.м газу, з урахування ПДВ складає: 42834,06 грн., в тому числі ПДВ 20% - 7139,01 грн.
Згідно розділу 3 договору, постачальник протягом місяця постачання газу надає споживачу рахунки на оплату за подекадне споживання газу до 5, 15, 25 числа місяця постачання газу відповідно кожний, в розмірі 30% вартості замовленого обсягу споживання газу. Споживач оплачує надані рахунки шляхом післяоплати протягом 5 календарних днів з моменту виставлення відповідного рахунку. Остаточний розрахунок за фактично поставлений газ проводиться на підставі належним чином оформленого та підписаного обома сторонами Акту приймання - передачі природного газу та остаточного рахунку на оплату за фактично спожитий газ шляхом післяоплати до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Позивачем на виконання умов договору у лютому та березні 2022 поставлено, а відповідачем прийнято (спожито) природний газ на суму 5171763,84 грн., що підтверджується, зокрема: актом №9-П від 28.02.2022, згідно якого позивачем поставлено природний газ у загальному обсязі 30,38517 тис. куб.м. на суму 1301520,19 грн. та актом №974 від 31.03.2022, згідно якого позивачем поставлено природного газу в загальному обсязі 90,35435 тис. куб.м. на суму 3870243,65 грн
На виконання умов договору в частині остаточних розрахунків, позивачем виставлено відповідачеві рахунки на оплату № 605 від 28.02.2022 на суму 1301520,19 грн. та № 1219 від 09.04.2022 на суму 3870243,65 грн.
У урахуванням пункту 3 договору заборгованість за лютий 2022 мала бути сплачена відповідачем до 15.03.2022, а за березень 2022 до 15.04.2022. 
Станом на 26.10.2022 відповідач в період з 16.09.2022 по 26.10.2022 сплатив на користь позивача кошти у сумі 1510243, 65 грн., тому не сплачена сума заборгованості становить 3661520,19 грн. 
Позивач в позовній заяві вказав, що оплату в сумі 16498,39 грн. відніс на погашення заборгованості за отриманий природний газ в лютому 2022, оскільки рахунок №664 від 09.03.2022 не надавався, отже зобов`язання погашались ті, що раніше виникли.
За твердженнями позивача, станом на 26.10.2022 відповідач частково задовольнив вимоги позивача на суму 1510243,65 грн., в зв`язку з чим заборгованість відповідача за отриманий природний газ в лютому та березні 2022 становить 3661520,19 грн., з яких борг за отриманий природний газ в лютому 2022 - становить 780243,65 грн., а борг за отриманий природний газ в березні 2022 року - становить 2881276,54 грн. 
Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач вказує, що станом на 14.11.2022 у відповідача перед позивачем наявне зобов`язання по сплаті трьох відсотків річних та індексу інфляції в сумі 750603,33грн., які підлягають стягненню.
Заперечуючи проти позову у відзиві на позовну заяву відповідач посилається на положення пунктів 8.1 та 8.5 договору №44/1-ПЦ/22 від 31.01.2022 щодо настання форс-мажорних обставин, звільнення від відповідальності, що є підставою для відмови у позові. 
Відповідач вказує, що органами місцевого самоврядування харків`ян було звільнено від обов`язку оплачувати комунальні послуги, у зв`язку з чим рівень нарахувань та надходжень коштів на рахунки підприємства значно зменшився більше ніж на 70%. Таким чином, рішення органів державної влади та місцевого самоврядування вплинули на можливість КП "Харківводоканал" розраховуватись з контрагентами (вчасно).
Так, за твердженнями відповідача, станом на 01.11.2022 рівень дебіторської заборгованості населення за послуги водопостачання та водовідведення порівняно із ситуацією на 01.01.2022 виріс на 71% та складає 1218485,5 тис. гривень. Загальний розмір дебіторської заборгованості споживачів станом на 01.11.2022 складає 3437148,0 тис.грн, що підтверджується інформацією КП "Харківводоканал" про динаміку дебіторської заборгованості, довідкою про дебіторську заборгованість.
За результатами господарської діяльності КП "Харківводоканал" за 9 місяців 2022 року валові збитки складають 147052 тис. гривень порівняно з аналогічним періодом минулого року, в якому валовий дохід складав 101093 тис. грн. Чистий фінансовий результат являє собою збитки у розмірі 105633 тис. грн.
Відповідно до балансу (звіту про фінансовий стан) за 9 місяців 2022 року розмір довгострокової дебіторської заборгованості на кінець звітного періоду складає 607497 тис гривень, що порівняно з аналогічним періодом 2021 року на 399 мільйонів більше.
Звітом про фінансові результати КП "Харківводоканал" за перше півріччя за формою №02 та балансом за перше півріччя 2022 року підтверджується факт збитковості відповідача у звітний аналогічний період та підтверджується наявність поточних зобов`язань підприємства на суму більше 3,54 млрд. грн.
Відповідач зазначає, що військові дії завдавали та завдають шкоди трубопроводам, насосним станціям та іншим спорудам, задіяним в технологічному циклі видобування та доставки якісної питної води, усі зусилля підприємства спрямовані на відновлення систем водопостачання, забезпечення водовідведення стічних вод. Скрутне майнове становище підприємства створює реальну загрозу повного зупинення виробничої діяльності, з доведенням підприємства до стану банкрутства, і як наслідок, до неспроможності КП "Харківводоканал" здійснювати фінансування власної виробничої діяльності для забезпечення нормального функціонування єдиної технологічної системи водопостачання та водовідведення, що матиме надзвичайні наслідки екологічного, санітарно-епідемічного та соціального характеру для всього Харківського регіону, особливо в умовах воєнного стану.
За твердженнями відповідача, вищезазначене свідчить, що затримка в оплаті не відбулась взагалі у зв`язку з дією форс-мажорних обставин, дія яких не закінчилась та засвідчена листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1. Отже, підстави для застосування компенсаторних заходів (3% річних, інфляційних втрат) та штрафних санкцій (пені), відсутні.
Відповідач стверджує, що на сьогодні, підприємством сплачуються кошти за укладеним між сторонами договором про розстрочення виконання судового рішення Господарського суду Харківської області від 28.10.2022 по справі №922/806/22, предметом розгляду якого було стягнення заборгованості за договором поставки природного газу від 31.01.2022 №44/1-ПД/22. В період з 21.11.2022 по 07.12.2022 відповідачем погашено заборгованості у розмірі 730 тис. грн. Дії відповідача свідчать про добросовісне ставлення щодо виконання рішення суду та договірних зобов`язань.
Крім того, 21.11.2022 між позивачем та відповідачем укладено договір постачання природного газу №60/11-ПЦ/22, за яким підприємством вже сплачені кошти у розмірі 2120106,00 грн. 
Також, відповідач посилається на те, що в силу дії п. 8.5 договору №44/1-ПЦ/22 строк оплати не настав, підстави для застосування штрафних санкцій, нарахування інфляційних втрат та 3% річних у позивача відсутні; про наявність форс-мажорних обставин, а саме військових дій, якими зумовлено низький рівень надходження коштів на рахунки підприємства від споживачів КП "Харківводоканал" повідомляло ТОВ "ГАЗ.УА" під час врегулювання питань щодо здійснення оплати листом від 31.03.2022 №01-01-23/912-22.
Щодо строку повідомлення про форс-мажорні обставини, то за твердженнями відповідача військова агресія російської федерації проти України, в тому числі на території м. Харкова стала загальновідомим фактом, додатковий письмовий лист про те, що агресор напав на Україну не має юридичного навантаження, такі обставини не підлягають доказуванню, оскільки зазначене закріплено в нормативно-правових актах України, визнано форс-мажорною обставиною та засвідчено належним чином Торгово-Промисловою палатою України, про ці обставини було відомо позивачу.
Також, відповідачем зазначено, що з метою створення додаткових соціальних гарантій для населення міста Харкова, що постраждало внаслідок широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України, на підставі ст. 30, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчим комітетом Харківської міської ради прийнято рішення від 08.06.2022 №163 "Про деякі питання оплати житлово-комунальних та транспортних послуг в умовах воєнного стану", відповідно до якого вирішено комунальним підприємствам ХМР, що надають житлово-комунальні послуги на території міста Харкова, здійснити заходи щодо припинення стягнення плати за надані послуги фізичним особам громадянам України - споживачам (за виключенням отриманих споживачам пільг та субсидій на оплату житлово-комунальних послуг) за теплову енергію, за послуги з постачання теплової енергії, за послуги з постачання гарячої води, за послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, за послуги з поводженням з побутовими відходами, за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання та водовідведення; за абонентське обслуговування за відповідні послуги та проведення відповідного коригування за період з 24.02.2022 до 31.05.2022.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначив, що використання загального офіційного листа ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 з метою підтвердження форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у випадку невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання через військову агресію російської федерації проти України повинно супроводжуватися доказами на підтвердження неможливості виконати зобов`язання в строк та належним чином. Проте, відповідач всупереч норм чинного законодавства України жодних дій для засвідчення форс-мажорних обставин не вчинив, а тому його посилання на вищенаведений лист ТПП України в якості обґрунтування своїх позовних вимог є хибним.
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для нарахування 3% річних та інфляційних витрат, проте перевіривши розрахунок позивача та контррозрахунок відповідача дійшов висновку, що саме контррозрахунок відповідача є арифметично вірним, а тому дійшов висновку, що обґрунтованою до стягнення є сума інфляційних втрат у розмірі 592108,85 грн та 3% річних - 84111,58 грн. Разом з цим, місцевий господарський суд враховуючи заяву відповідача про зменшення розміру 3% річних, задовольнив її частково та зменшив суму 3% річних на 90% до 8411,16 грн.
Враховуючи, що відповідачем (з урахуванням уточнень до апеляційної скарги) оспорюється рішення суду тільки в частині задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 592108,85 грн. та 8411,16 грн. - 3% річних, а доводи апеляційної скарги зводяться виключно до того, що для підтвердження обставин для звільнення відповідача від відповідальності у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин не є за необхідне отримання сертифікату ТПП, колегія суддів відповідно положень ст. 269 ГПК України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у вказаних межах.
Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ст. 3 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.
У відповідності ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків. 
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, що станом на час звернення з позовом відповідачем не сплачено суму заборгованості за договором, позивачем нараховано 3% річних та інфляційні. 
Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на настання форс – мажорних обставин (військова агресія російської федерації проти України), що на переконання відповідача звільняє його від відповідальності та є підставою для відмови у позові. Як на підтвердження настання вказаних обставин відповідач посилається на лист ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022.
Зі змісту вказаного листа, який є загальнодоступним, вбачається, що Торгово-промислова палата України на підставі ст. 14, 14-1 Закону України “Про торгово-промислові палати в Україні” від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”. Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). 
Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Статтею ст. 14 Закону України “Про торгово-промислові палати в Україні” передбачено, що Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту. Торгово-промислова палата України відповідно до цього Закону та свого Статуту здійснює представницькі функції як в Україні, так і за її межами, об`єднує торгово-промислові палати та координує їх діяльність. Торгово-промислова палата України: відкриває свої представництва та філії в інших країнах, а також засновує разом із зарубіжними партнерськими організаціями як в Україні, так і за її межами змішані торгово-промислові палати, ділові ради та інші спільні організації; засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб; засвідчує форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів за зверненнями суб`єктів господарської діяльності, що здійснюють будівництво житла (замовників, забудовників); веде недержавний реєстр українських підприємців за їх згодою, фінансовий стан яких свідчить про їх надійність як партнерів у підприємницькій діяльності в Україні та за її межами. Порядок ведення зазначеного реєстру визначається Торгово-промисловою палатою України.
Відповідно до ст. 14-1 Закону України “Про торгово-промислові палати в Україні” Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Отже, відповідно до вищезазначених положень форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.
Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.
Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.
Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.
Відповідно до п. 8.1 договору №44/1-ПЦ/22 від 31.01.2022 при настанні обставин неможливості повного або часткового виконання будь-якою із сторін зобов`язань по цьому договору, як-то пожежа, повінь, землетрус та інші стихійні лиха аварія на газопроводі, війна та військові дії, блокада, страйки, зміна законодавства України, видання органами виконавчої влади України нормативних актів, що роблять неможливим виконання зобов`язань по цьому договору, чи інших, що не залежать від сторін, обставин, жодна із сторін не несе відповідальності. Дані обставини повинні бути підтверджені Торгово - промисловою палатою України чи іншим компетентним органом.
Про настання форс – мажорних обставин, термін їхньої дії та припинення сторона, для якої вони наступили, сповіщає іншу сторону протягом трьох днів з моменту настання таких обставин. Неповідомлення або невчасне повідомлення про настання форс-мажорних обставин позбавляє сторону права посилатися на такі обставини (п.8.2 договору).
Дійсно, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 “Про введення воєнного стану в Україні” введено в Україні воєнний стан із 05:30 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє й до сьогодні.
В свою чергу, лише листом від 31.03.2023 відповідач повідомив позивача про виникнення обставин непереборної сили, тобто з порушенням 3-денного строку, встановленого п.8.2 договору, просив взяти до уваги лист ТПП від 28.02.2022 та перенести строки оплати у термін до 30 днів після закінчення військового стану в Україні. 
Колегія суддів звертає увагу, що повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.
Відповідач не надав жодних документів та доказів, чому повідомлення іншої сторони договору (замовника) про наявність форс-мажорних обставин було зроблено із пропущенням 3-денного строку, встановленого договором. 
У Принципах міжнародних комерційних договорів (Принципи УНІДРУА в редакції 2016 року) у ч.3 ст.7.1.7 "Непереборна сила (форс-мажор)" вказано, що сторона, яка не виконала зобов`язання, має повідомити іншу сторону про виникнення перешкоди та її вплив на здатність виконувати зобов`язання. Якщо повідомлення не отримане іншою стороною протягом розумного строку після того, як сторона, яка не виконала, дізналася або могла дізнатися про перешкоду, вона несе відповідальність за збитки, які стали результатом неотримання повідомлення. У Принципах Європейського договірного права (ст.8.108(3)), присвяченій питанням форс-мажору, вказано, що невиконуюча зобов`язання сторона має впевнитися у тому, що повідомлення про перешкоду та її вплив на виконання отримане іншою стороною впродовж розумного строку після того, як невиконуюча сторона дізналася або повинна була дізнатися про ці перешкоди. Інша сторона має право на компенсацію збитків, завданих внаслідок неотримання такого повідомлення.
Водночас, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини в силу п. 8.2 договору позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини, як на підставу звільнення від відповідальності (втрата стороною права посилання на форс-мажор).
При цьому, суд зауважує, що лист ТПП України від 28.02.2022 не є сертифікатом у розумінні наведеного положення Закону, та не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта, для якого настали певні форс-мажорні обставини. Вказаний лист має загальний характер та безпосередньо не доводить обставини, які можуть слугувати підставою для звільнення відповідача від відповідальності.
Крім того, 13.05.2022 ТПП України опублікувала на своєму сайті пояснення, що сторона, яка порушила свої зобов`язання в період дії форс-мажорних обставин, має право звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, за кожним зобов`язанням окремо.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі №908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.
Тобто, навіть у разі наявності сертифікату ТПП України про форс-мажорні обставини, суд має оцінювати цей доказ у сукупності з іншими.
Колегія суддів зазначає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.
В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи при виконання нею конкретних договірних зобов`язань. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.
Отже, як вбачається з вищенаведених норм чинного законодавства та практики суду касаційної інстанції щодо їх застосування, підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат ТПП України чи уповноваженої нею регіональної ТПП, при цьому встановлюється на наявність чи відсутність обставин форс-мажору саме для конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Сам лише факт проведення бойових дій чи запровадження обмежень воєнного часу не звільняє сторону від відповідальності, якщо такі обставини прямо не перешкоджають фізично чи юридично виконати конкретний обов`язок за договором. Відповідну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.03.2023 у справі №922/1093/22, від 23.03.2023 у справі №920/505/22 тощо.
Відповідачем не доведено існування таких обставин (не самих по собі, а для даного конкретного випадку), що перешкодили б йому виконати обов`язок щодо здійснення оплати за договором про постачання природного газу №44/1-ПЦ/22 від 31.01.2022. Тобто, відповідачем не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили, на які послався відповідач, та неможливістю належного виконання ним свого зобов`язання за договором №44/1-ПЦ/22 від 31.01.2022.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості доводів відповідача про те, що загальний лист ТПП від 28.02.2022 підтверджує настання для останнього форс – мажорної обставини за договором про постачання природного газу №44/1-ПЦ/22 від 31.01.2022.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції при розгляді клопотання про зменшення розміру 3% річних були прийняті до уваги обставини, що були покладені відповідачем в обґрунтування його позиції, зокрема: що органами місцевого самоврядування харків`ян було звільнено від обов`язку оплачувати комунальні послуги, у зв`язку з чим рівень нарахувань та надходжень коштів на рахунки підприємства значно зменшився (більше ніж на 70%), отже, рішення органів державної влади та місцевого самоврядування вплинули на можливість КП "Харківводоканал" розраховуватись з контрагентами (вчасно); станом на 01.11.2022 рівень дебіторської заборгованості населення за послуги водопостачання та водовідведення порівняно із ситуацією на 01.01.2022 виріс на 71% та складає 1218485,5 тис.грн, загальний розмір дебіторської заборгованості споживачів станом на 01.11.2022 складає 3437148,0 тис.грн, що підтверджується інформацією КП "Харківводоканал" про динаміку дебіторської заборгованості, довідкою про дебіторську заборгованість; військові дії завдавали та завдають шкоди майну підприємства; скрутне майнове становище підприємства створює реальну загрозу повного зупинення виробничої діяльності з доведенням підприємства до стану банкрутства і, як наслідок, до неспроможності КП "Харківводоканал" здійснювати фінансування власної виробничої діяльності для забезпечення нормального функціонування єдиної технологічної системи водопостачання та водовідведення, що матиме надзвичайні наслідки екологічного, санітарно-епідемічного та соціального характеру для всього Харківського регіону, особливо в умовах воєнного стану. У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції зменшив заявлений розмір 3% річних на 90%.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з КП "Харківводоканал" на користь ТОВ "ГАЗ.УА" інфляційних втрат в сумі 592108,85 грн. та 8411,16 грн. - 3% річних. 
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу УкраїниWV38Tx
суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі №922/2241/22 - без змін.
Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківводоканал" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2023 у справі №922/2241/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 17.05.2023.

Головуючий суддя                                                                     О.О. Крестьянінов

Суддя                                                                                           І.В. Тарасова  

Суддя                                                                                           О.В. Шевель