ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

13 квітня 2023 року 	м.Суми	

Справа №579/2247/21 
Номер провадження 22-ц/816/480/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Ткачук С. С. 

сторони:
позивач – Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»
на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 04 січня 2023 року в складі судді Кибець І.А., ухвалене в м. Кролевець, повний текст якого складено 16 січня 2023 року,

                                                        В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (далі - АТ «Сумигаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» заборгованість за послугу розподілу природного газу по о/р №1200005912 за договором про надання послуг за період з 01 січня 2020 року по 21 листопада 2021 року в сумі 4794 грн 68 коп.; стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» інфляційні збитки в розмірі 522 грн 73 коп. та 3 % річних в сумі 182 грн 93 коп.; стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» судовий збір в сумі 2270 грн 00 коп.
Свої вимоги мотивувало тим, що між АТ «Сумигаз» та відповідачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 укладено договір розподілу природного газу, шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору, відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу є споживання природного газу, відсутність заяви споживача про припинення розподілу природного газу, здійснення співробітниками Оператора ГРМ контрольного зняття показань лічильника газу та оплата відповідачем послуг з розподілу природного газу. Свої зобов`язання по наданню послуг з розподілу природного газу АТ «Сумигаз» виконало належним чином. Відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за 2020 рік у розмірі 4352 грн 64 коп. за 2021 рік у розмірі 442 грн 09 коп., всього за період з 01 січня 2020 року по 21 листопада 2021 року у розмірі 4794 грн 68 коп. Позивачем також нараховані штрафні санкції: за період з січня 2020 року по листопад 2021 року інфляційні збитки в сумі 522 грн 73 коп. та за період з 01 січня 2020 року по 21 листопада 2021 року 3 % річних в сумі 182 грн 93 коп.
Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 04 січня 2023 року позов АТ «Сумигаз» задоволений частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» заборгованість за послугу з розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по 21 листопада 2021 року по о/р № 1200005912 в сумі 1092 грн 97 коп.
В частині позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» інфляційних збитків в розмірі 522 грн 73 коп. та 3 % річних в сумі 182 грн 93 коп. відмовлено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» судовий збір в сумі 517 грн 46 коп.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ «Сумигаз» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ «Сумигаз» задовольнити в повному обсязі.
Вказує, що позивачем нараховані штрафні санкції по 21 листопада 2021 року включно, тобто до початку дії Постанови КМ України № 206 від 05 березня 2022 року та Закону № 2120-IX від 15 березня 2022 року.
При цьому зазначає, що норма статті 625 ЦК України не втратила свою чинність, оскільки не була виключена з тексту ЦК України, а спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання цих правил на певний період, який починається з 24 лютого 2022 року включно. Надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення закону.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2023 року: 2684 * 100 = 268400 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що із розрахунку суми, на яку збільшується борг внаслідок інфляційних процесів слідує, що сума боргу за період з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 року, яку потрібно сплатити згідно умов договору складає 340 грн 33 коп., за період з 01 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року складає 385 грн 11 коп., за період з 01 жовтня 2020 року по 21 листопада 2020 року складає 40 грн 19 коп. (а.с. 8).
Із розрахунку 3 % річних з простроченої суми слідує, що 3 % річних від основної суми боргу за 2020 рік та 2021 рік складає 182 грн 93 коп. (а.с. 8).
Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що АТ «Сумигаз» є юридичною особою, ідентифікаційний код юридичної особи ЄДРПОУ 03352432 (а.с. 9).
Згідно доручення від 06 вересня 2021 року № 007Др-70-0921 АТ «Сумигаз» в особі Голови правління Тацького К.В. уповноважив ОСОБА_2 бути представником Товариства з усіма необхідними повноваженнями (а.с. 9-10).
Із копії газети «Сумщина» від 30 грудня 2015 року № 49 слідує, що типовий договір на розподіл природного газу був опублікований в офіційному друкованому виданні газети «Сумщина» (а.с. 10-12).
Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна слідує, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа 90,8 кв. м (а.с. 13).
Згідно довідки виконавця Литвиненко Л.М. слідує, що підтвердженням приєднання споживача ОСОБА_1 , о/р № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 до умов договору розподілу природного газу є оплата рахунку за липень 2016 року – 26 серпня 2016 року у сумі 533 грн 29 коп. по ПАТ КБ «Приватбанк» та передача показників лічильника газу (ВІЗАР G4 , № 0122510) – 24 травня 2016 року (12036,00 куб. м) до колцентру. Станом на 30 листопада 2021 року заборгованість за послуги розподілу природного газу споживача ОСОБА_1 становить 4794 грн 68 коп. (а.с. 14).
Із розрахунку річної замовленої потужності здійсненим виконавцем Литвиненко Л.М. слідує, що у споживача ОСОБА_1 о/р № НОМЕР_1 річна замовлена потужність на 2020 рік складає 4478, 0500 куб. м, щомісячна - 373, 1708 куб. м, річна замовлена потужність на 2021 рік складає 314,00 куб. м, щомісячна - 26,1666 куб. м (а.с. 14).
Із досудового попередження від 17 листопада 2021 року слідує, що АТ «Сумигаз» направило споживачу ОСОБА_1 досудове попередження, в якому зазначило, що ОСОБА_1 як споживач не виконує в повному обсязі свої зобов`язання щодо оплати за надані Товариством послуги розподілу природного газу, внаслідок чого станом на 17 листопада 2021 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 обліковується заборгованість перед АТ «Сумигаз» у сумі 4754 грн 48 коп. (а.с. 15).
Згідно судового наказу Кролевецького районного суду Сумської області від 23 грудня 2020 року слідує, що з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за послугу з розподілу природного газу по о/р № 1200005912 в розмірі 3582 грн 44 коп., 3 % річних в сумі 47 грн 77 коп. та інфляційні збитки в сумі 59 грн 87 коп. та судовий збір в розмірі 210 грн 20 коп. (а.с. 35).
Згідно ухвали Кролевецького районного суду Сумської області від 14 січня 2021 року судовий наказ від 23 грудня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» заборгованості за послугу з розподілу природного газу по о/р № 1200005912 в розмірі 3582 грн 44 коп., 3 % річних в сумі 47 грн 77 коп. та інфляційні збитки в сумі 59 грн 87 коп. та судовий збір в розмірі 210 грн 20 коп. скасовано (а.с. 36).
Згідно копії доручення від 12 січня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноважує ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , представляти його інтереси в суді (а.с. 37).
Згідно копії паспорта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Кролевецький РВ УМВС України в Сумській області видав 16 липня 1999 року паспорт громадянина України, серія НОМЕР_2 (а.с. 42).
Згідно заяви-приєднання слідує, що ОСОБА_1 о/р № НОМЕР_1 приєднався до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ПАТ «Сумигаз» та йому присвоєно ЕІС-код 56ХМ30F96960725U (а.с. 44).
Згідно копії акту демонтажу від 28 серпня 2019 року слідує, що в м. Кролевець в присутності споживача ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 було демонтовано лічильник марки візар ВР, типорозмір G-4, зав. №S0122510 рік випуску 2009, покази 20514,105 куб. м, знято пломби № 24960919, встановлено пломби в опалювальному приміщенні (а.с. 46).
Згідно копій квитанцій, виписаних ТОВ «Сумигаз збут» Шосткинський ВР Кролевецька дільниця споживачу ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , ЕІС:56ХМ30F96960725U, номер лічильника 0122510, споживачем ОСОБА_1 було спожито за жовтень 2018 року - 90,32 куб. м (а.с. 48); за листопад 2018 року - 102,53 куб. м (а.с. 47); за лютий 2019 року - 274,54 куб. м (а.с. 49); за березень 2019 року - 162,22 куб. м (а.с. 50); за квітень 2019 року - 40,00 куб. м (а.с. 51); за липень 2019 року - 0,00 куб. м (а.с. 52).
Із картки реєстрації фактичних витрат природного газу за 2018 рік споживача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , о/р № НОМЕР_1 слідує, що контролером були зняті показники лічильника 21 червня 2018 року – 15950 куб. м, 22 серпня 2018 року – 16005 куб. м, 01 грудня 2018 року 16245 куб. м (а.с. 138).
Згідно копії акту демонтажу від 28 серпня 2019 року слідує, що в м. Кролевець в присутності споживача ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 було демонтовано лічильник марки візар ВР, типорозмір G-4, зав. №S0122510 рік випуску 2009, покази 20514,105 куб. м, знято пломби № 24960919, встановлено пломби в опалювальному приміщенні, встановлено пломби № С52314027, встановлено заглушку (а.с. 139).
Згідно копії заяви-приєднання від 01 квітня 2016 року слідує, що ОСОБА_1 о/р № НОМЕР_1 приєднався до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ПАТ «Сумигаз» та йому присвоєно ЕІС-код 56ХМ30F96960725U (а.с. 140).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надавалися відповідачу послуги з розподілу природного газу, проте він не виконав свого обов`язку щодо оплати вказаних послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача у судовому порядку з урахуванням наслідків, передбачених ст. 625 ЦК України за період з 01 січня 2020 року по 21 листопада 2021 року.
В частині позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» інфляційних збитків в розмірі 522 грн 73 коп. та 3 % річних в сумі 182 грн 93 коп. місцевий суд відмовив на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції не узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.
Пунктом 6.1 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2498 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829 (далі - договір) зазначено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Згідно п. 6.3 розділу VI договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Пунктами 1, 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824 розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.
В розумінні ч. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.
Отже, для обчислення річної замовленої потужності на період 2020 року слід брати обсяг спожитого абонентом природного газу за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року.
Позивачем на вимогу місцевого суду були надані контрольні показники лічильника природного газу, які були зняті контролерами за підписом абонента, які становили: 22 серпня 2018 року 16005; 01 грудня 2018 року 16245; 28 серпня 2019 року 20514,105.
За період з 01 грудня 2018 року по 28 серпня 2019 року (100 днів) абонентом було спожито (16245 - 16245) = 240 м куб.
За період з 01 грудня 2018 року по 28 серпня 2019 року (271 день) абонентом було спожито (20514,105 - 16245) = 4269,105 м куб.
Середньодобове споживання абонентом природного газу за період з 22 серпня 2018 року по 01 грудня 2018 року складає: 240/100 = 2,4 м куб/день.
Отже, за період з 01 жовтня 2018 року по 01 грудня 2018 року (62 дня) абонентом було спожито 2,4 м куб. х 62 д = 148,80 м куб.
Середньодобове споживання абонентом природного газу за період з 01 грудня 2018 року по 28 вересня 2019 року складає 4269,105/271 = 15,75 м куб./день.
За період з 29 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року (33 дні) абонентом було спожито 519,75 м куб. природного газу.
Отже, річна замовлена потужність на 2020 рік за попередній газовий рік з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року повинна складати: 148,80 + 4269,105 + 519,75 = 4937,65 м куб.
Предметом розгляду даної справи є заборгованість за послугу з розподілу природного газу.
Відповідно до ст. 1 розділу І ЗУ «Про ринок природного газу»
розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу;
оператор газорозподільної системи – суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників);
постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів;
постачальник природного газу (далі - постачальник) – суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу.
Не можна ототожнювати поняття постачання природного газу та розподіл природного газу, оскільки це різні види господарської діяльності, кожна з яких підлягає ліцензуванню.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19 червня 2017 року № 814 Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «СУМИГАЗ» (код ЄДРПОУ 03352432) видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області. Основним видом діяльності AT «Сумигаз» є здійснення розподілу природного газу, який надходить в газорозподільну систему з газотранспортної системи до об`єктів споживання в межах ліцензійної діяльності.
Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача та передає Оператору газотранспортної системи відомості про фактичні обсяги природного газу, розподілені за споживачами, підключеними до/через ГРМ.
Під час самостійного розрахунку річної замовленої потужності судом першої інстанції було враховано лише квитанції споживача, які були виписані ТОВ «Сумигаз збут» (постачальника) за спожитий природній газ та лише за вибірковий період, а не за весь газовий рік, що спотворює інформацію про обсяг розподіленого природного газу за газовий рік, який у подальшому використовується при розрахунку річної замовленої потужності на наступний газовий рік.
Місцевим судом були враховані обсяги споживання за певні місяці, а не начальні та кінцеві показники лічильника природного газу.
Суд першої інстанції для врахування річної замовленої потужності за об`єктом споживання виходив з об`ємів спожитого абонентом природного газу за: жовтень 2018 року, листопад 2018 року, лютий 2019 року, березень 2019 року, квітень 2019 року, липень 2019 року.
Проте, вищезазначений розрахунок не може бути вірним, оскільки він не охоплює весь газовий рік, протягом якого абоненту надавалась послуга з розподілу природного газу, здійснений на основі квитанцій, які виписані не Оператором :ГРМ, а сторонньою організацією.
Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, частиною 2 якої передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відмовляючи в стягненні з ОСОБА_1 інфляційних збитків та 3 % річних місцевим судом було застосовано постанову Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №  206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану».
Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Частиною 2 цієї Постанови зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
Законом № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) пунктом 18 наступного змісту «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону того чи іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно - правовим актом.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем нараховані штрафні санкції по 21 листопада 2021 року включно, тобто до початку дії Постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року та Закону № 2120-IX від 15 березня 2022 року.
Норма статті 625 ЦК України не втратила свою чинність, а спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання цих правил на певний період, який починається з 24 лютого 2022 року включно. Надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону.
Відтак, у зв`язку невиконанням відповідачем умов укладеного договору перед позивачем виникла заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу, яка підлягає стягненню в судовому порядку з урахуванням вимог, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.
За встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 4794 грн 68 коп. за період з 01 січня 2020 року по 21 листопада 2021 року, інфляційні збитки в сумі 522 грн 73 коп. за період з січня 2020 року по листопад 2021 року та 3 % річних в сумі 182 грн 93 коп. за період з 01 січня 2020 року по 21 листопада 2021 року.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до положень статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене, через неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову АТ «Сумигаз».
Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову та апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2270 грн 00 коп., а також за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 3405 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                        П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» задовольнити.
Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 04 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 4794 грн 68 коп., інфляційні збитки в сумі 522 грн 73 коп. та 3 % річних в сумі 182 грн 93 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» понесені судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 2270 грн 00 коп. та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 3405 грн 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        О. Ю. Кононенко 

                                                                                                   С. С. Ткачук