ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/4143/21  Номер провадження 22-ц/814/3285/23	Головуючий у 1-й інстанції Фоміна Ю.В.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О.І.,
         суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,
за участю секретаря Владімірова Р.В.,
розглянула в судовому засіданні у м. Полтаві, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 14 березня 2023 року, в складі судді Фоміної Ю.В., дата виготовлення повного тексту ухвали не зазначена, по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора, Харківська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме факту спільного проживання з ОСОБА_2 із серпня 2002 року по день його смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 .
Вимоги обґрунтовані тим, що після смерті ОСОБА_2 з яким вона проживала більше 5 років, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вона звернулася до Четвертої Харківської МДНК з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено в здійсненні нотаріальної дії з огляду на необхідність встановлення вказаного юридичного факту в судовому порядку. 

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 14 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора, Харківська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишено без розгляду.
Постановляючи ухвалу, місцевий суд дійшов висновку, що з заявлених заявником вимог вбачається спір про право на спадкове майно, який не підлягає судовому розгляду в порядку окремого провадження, а повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Встановлення даного факту на її думку не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право, а встановлення юридичного факту розглядається виключно в порядку окремого провадження.
Вказує, що встановлення юридичного факту жодним чином не впливає на спадкові права та обов`язки інших осіб, оскільки інших спадкоємців не існує та відповідно немає жодного спору щодо спадкового майна, розцінює заяву заінтересованої особи – Харківської міської ради про залишення заяви без розгляду як формальність, яка не повинна мати процесуальних наслідків. 

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що в червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою оформлення спадщини після його смерті як спадкоємець четвертої черги, проживаючий із спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. 
Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_3 на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність спору про право у разі встановлення вказаного юридичного факту, що унеможливлює розгляд справи в порядку окремого провадження. 

Колегія суду не може погодитися з вказаним висновком, виходячи з наступного. 
Частиною першою статті 4 ЦПК України кожній особі надано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
В порядку окремого провадження судом розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 (провадження № 61-1128св20) вказав, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 442/1904/20 (провадження № 61-7816св21) зазначено, що «під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 640/10329/16».
Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкоємцем ОСОБА_2 , суд першої інстанції не вказав який саме, та між ким може виникнути подальший спір щодо спадкового майна, не зазначив хто є іншим спадкоємцем, з яким у заявника може виникнути спір про право, не встановив між ким існує спір, оскільки існування такого спору про право повинно бути реальним та свідчити про ймовірність конфліктних інтересів між спадкоємцями.
При цьому суд взяв до уваги викладені в запереченнях Харківської міської ради доводи щодо наявного спору про право на спадкове майно, оскільки спадщина може бути визнана відумерлою.
Вказане твердження не заслуговує на увагу з огляду на наявність спадкоємця - рідної сестри померлого ОСОБА_4 , яка розпорядилась своїми спадковими правами та відмовилась від спадщини на користь заявника ОСОБА_1 . 
Місцевий суд не звернув увагу, що відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину пов`язана виключно з відсутністю документального підтвердження факту їх постійного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_2 , за встановленням якого заявник і звернулася до суду і що саме встановлення такого юридичного факту законом віднесено до категорії справ окремого провадження. 
Не переконавшись в тому, що розгляд вказаної заяви в порядку окремого провадження може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ним, суд першої інстанції помилкового залишив заяву без розгляду.
Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - направленню до районного суду для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 14 березня 2023 року скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 29 травня 2023 року.

Судді : О. І. Обідіна С. Б. Бутенко О. В. Прядкіна