Ухвала
21 червня 2023 року
місто Київ
справа № 202/11339/14-ц
провадження № 61-3235ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Ступак О. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Заблуда Ганна Іванівна, на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року у справі за позовом прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області, в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання свідоцтва про право власності недійсним, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна, визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2014 року прокурор Індустріального району м. Дніпропетровська, правонаступником якого у спірних правовідносинах є прокурор Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області, в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради звернувся з позовом, просив суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 від 15 жовтня 1993 року, видане Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради на підставі розпорядження за № 1-637 на ім`я ОСОБА_3 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу цієї квартири від 14 жовтня 2013 року, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кононенко С. А., зареєстрований в реєстрі за № 744; витребувати спірну квартиру на користь територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради; визнати за територіальною громадою право власності на неї.
Рішенням від 24 травня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська позов прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області задовольнив частково. Витребував з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_1 . В іншій частині позову суд відмовив.
Ухвалою від 20 жовтня 2021 року Дніпровський апеляційний суд закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою його представником ОСОБА_7 , на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року.
Закриваючи апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою його представником ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції зробив висновок, що апеляційна скарга підписана адвокатом Прозоровою Я. В., повноваження якої у Дніпровському апеляційному суді не підтверджені.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 як правонаступник ОСОБА_2 11 листопада 2021 року звернулася з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою від 19 січня 2022 року Дніпровський апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року.
Постановою Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року касаційні скарги ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року залишено без змін.
27 лютого 2023 року  ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Заблуда Г. І., із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційного скаргою на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху для надання доказів на підтвердження обставин, що зумовили пропуск строку на подання касаційної скарги.
Ухвалами Верховного Суду від 20 квітня 2023 року та від 15 травня 2023 року ОСОБА_1 продовжено строк усунення недоліків касаційної скарги.
Також, у червні 2023 року Верховний Суд направив відповідний запит до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська для отримання відомостей про направлення ОСОБА_1 та/або її представнику копії повного тексту постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року та доказів отримання зазначеного судового рішення.
У червні 2023 року  ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Заблуда Г. І., через модуль «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із заявою про усунення недоліків касаційної скарги.
Також, у червні 2023 року, на виконання запиту Суду, Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська надіслав Верховному Суду, зокрема копії: супровідного листа Дніпровського апеляційного суду від 25 січня 2023 року про направлення представнику ОСОБА_1 копії рішення суду апеляційної інстанції; довідки Дніпровського апеляційного суду, відповідно до якої копія судового рішення до електронної скриньки доставлена 26 січня 2023 року.
Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.
Згідно зі статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що копію оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції вона не отримувала.
Ураховуючи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 24 січня 2023 року, повний текст складено 25 січня 2023 року, отримано представником заявниці 26 січня 2023 року, касаційна скарга подана 27 лютого 2023 року, а отже, у межах тридцяти денного строку, з урахуванням вихідного дня, з моменту його отримання, що є підставою для поновлення процесуального строку. 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявниця, в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на:
неврахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 521/8368/15-ц, (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
розгляд справи судом апеляційної інстанції за відсутності заявниці, належним чином не повідомленої про дату, час і місце судового засідання (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги, а також відмови у відкритті касаційного провадження.
Отже, є підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_8 та витребування матеріалів справи.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Підставами відкриття касаційного провадження є підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 та пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України.
ОСОБА_8 також заявила клопотання про зупинення дії рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року.
Клопотання обґрунтовано тим, що поворот виконання оскаржуваного судове рішення буде утрудненим у разі його виконання та подальшого скасування, а отже, відбудеться позбавлення добросовісного набувача, яким був її батько ОСОБА_2 , права власності на квартиру без компенсації.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частинами першою та другою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.
Заява про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованою, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Водночас, враховуючи, що оскаржуваним судовим рішенням витребувано спірне житлове приміщення (квартиру) на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, тобто держави, заявницею не наведено жодних ризиків, підтверджених доказами, про високу ймовірність відчуження цього майна на користь інших осіб, Верховний Суд дійшов висновку, що немає підстав для задоволення клопотання про зупинення дії рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Заблуда Ганна Іванівна, на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року.
Витребувати з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 202/11339/14-ц за позовом прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області, в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання свідоцтва про право власності недійсним, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна, визнання права власності.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                            В. В. Яремко
                                                                                                                        А. С. Олійник
                                                                                                                        О. В. Ступак