ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" квітня 2023 р.                                                                Справа №921/240/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді                                                                                                                                                 Кордюк Г.Т.
суддів                                                                                                                                                                                             Кравчук Н.М.
                                                                                                                                                                                                                   Плотніцького Б.Д. 

Секретар судового засідання                                                     Клебан Н.А.
розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “АВАКС ПРОФ” б/н від 02.01.2023 (вх. №01-05/90/23 від 09.01.2023), б/н від 16.01.2023 (вх.№01-05/239/23 від 24.01.2023)
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.12.2022 (повний текст рішення складено – 07.12.2022) та   на додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.12.2022, (суддя: Гирила І.М., повний текст додаткового рішення складено – 19.12.2022)
у справі №921/240/22
за   позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф", вул. Лук`яновича, 8, м. Тернопіль, 47707
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан, бульвар. Тараса Шевченка, буд. 23, м. Тернопіль, 46001
про стягнення 31 211, 60 грн. заборгованості

за участі представників:
від позивача: Гнат Н.А.
від відповідача: Дубовий А.М.
                                                                                                                                                                                                                                             
                                                       В С Т А Н О В И В:
02.06.2022 до Господарського суду Тернопільської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “АВАКС ПРОФ” до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан про стягнення 21 600 грн. основної заборгованості, 3 957,97 грн. інфляційних втрат, 4 778,63 грн. пені, 875 грн. 3% річних.
Підставою позову визначено неналежне виконання відповідачем умов Договору №29/09-2017-01 від 29.09.2017 в частині оплати вартості наданих у період з липня 2020 року по грудень 2020 року (включно) послуг по прибиранню території по бульварі Тараса Шевченка, 23, м. Тернопіль.
В підтвердження позовних вимог, до матеріалів справи долучено належним чином засвідчені копії: Договору про надання послуг №29/09-2017-01 від 29.09.2017,    додаткових угод до нього від 01.01.2018, від 01.01.2019 та від 28.12.2019, актів здачі-прийняття наданих комунальних послуг за період з липня по грудень 2020 року, податкових накладних, претензії тощо.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 02.12.2022 у справі №921/240/22 у задоволенні позовних вимог - відмовлено. 
Приймаючи дане рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що на підтвердження факту надання відповідачу у період з липня по грудень 2020 року послуг по прибиранню території на загальну суму 21 600, 00 грн. позивачем долучено до матеріалів справи Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0055438, №ОУ-0055506, №ОУ-0055583, №ОУ-0055646, №ОУ-0055697, №ОУ-0055786 та №ОУ-0055438. Дослідивши зазначені вище акти, суд встановив, що останні складені ТзОВ "Авакс Проф" в односторонньому порядку, містять лише його підпис та відтиск печатки. Підпис відповідача відсутній. За даних обставин, вказані документи розцінені судом як неналежні докази, які не підтверджують факт надання відповідачу послуг на суму 21 600, 00 грн. у спірний період. Будь-які інші документи, які б могли опосередковано свідчити про те, що послуги за договором фактично надавались позивачем (журнали, дорожні листи, наряди, бухгалтерські звіти тощо) у матеріалах справи відсутні. Матеріали справи не містять і виставлених позивачем рахунків на оплату. Також, на підтвердження факту надання відповідачу послуг з прибирання території у спірний період ТзОВ "АваксПроф" долучено до матеріалів справи податкові накладні, складені ним за результатами проведення таких господарських операцій. Водночас, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТзОВ "Ресторан» Україна у серпні 2022 року було проведено коригування сум, які включені ним як кредит за податком на додану вартість по взаємовідносинах з позивачем у спірний період (подано уточнюючі розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок).
Не погодившись з вказаними рішенням, позивач звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 02.01.2023 (вх. №01-05/90/23 від 09.01.2023), у якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.12.2022 у справі №921/240/22 та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задоволити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що:
          - судом не долучено до матеріалів справи та не взято до уваги заяву свідка - ОСОБА_1 , що працює на посаді майстра ТОВ «Авакс Проф», до повноважень якого відносилось контроль за здійсненням робіт з прибирання по усіх наявних договорах, в тому числі на території замовника, формування актів наданих послуг та передача їх самому замовнику, в даному випадку – відповідачу. Заява подана до суду позивачем, із відповіддю на відзив, оскільки відповідач лише у поданому відзиві на позовну заяву безпідставно заперечував отримання актів наданих послуг за період липень – грудень 2020 року. Факт заперечення отримання актів наданих послуг до моменту отримання відзиву на позовну заяву не був відомий позивачу, оскільки відповідач, після передачі актів та закінчення дії договору, не оплатив їх, не отримував жодної кореспонденції (претензії про сплату заборгованості, листи та повістки із суду). Із вказаної заяви свідка вбачається, що акти здачі-приймання робіт за період липень – грудень 2020 року в аналогічному порядку, як і акти за попередні місяці ( що оплачені відповідачем), були передані особисто ОСОБА_1 працівникам Замовника та отримані ними без жодних заперечень чи зауважень до виконаних робіт. Дані покази підтверджують той факт, що відповідач отримавши акти, не надавши у встановлений строк вмотивовані заперечення проти виконаних робіт, безпідставно залишив виконані роботи неоплаченими, чим утворив заборгованість перед позивачем. Вважаємо такі дії суду першої інстанції є незаконними, оскільки відмова у прийнятті даного доказу не обґрунтовується жодними законодавчими нормами, та прямо суперечить принципу змагальності, законності та рівності;
          - не надано належної правової оцінки обставинам реєстрації податкових накладних апелянтом по факту надання послуг, надіслання претензій про сплату заборгованості відповідачу, надіслання актів наданих послуг разом із претензією від 07.04.2022 року, тобто вжиття усіх можливих додаткових дій задля передачі актів надання послуг відповідачу, після передачі наручно ОСОБА_1 . Судом було взято до уваги лише момент внесення розрахунків коригування по ПДВ з боку відповідача, незважаючи на те, що станом на 24.10.2022, податкові накладні, що описані у позовній заяві є зареєстровані, та жодних змін щодо їх реєстрації та дійсності не відбулось, що поставило під сумнів реальність дій відповідача щодо внесення відомостей про коригування сум податку на додану вартість в ЄРПН. Відповідач же, скористався правом на податковий кредит, отримавши кошти внаслідок реєстрації позивачем податкових накладних. 
Окрім того, додатковим рішенням Господарського суду Тернопільської області від 19.12.2022 у справі №921/240/22 задоволено заяву відповідача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авакс Проф» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн.
Не погодившись з вказаним додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю     «Авакс Проф» звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 16.01.2023 (вх.№01-05/239/23 від 24.01.2023) у якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.12.2022 у справі №921/240/22.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що розмір заявлених відповідачем витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 6000 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і неспіврозмірні із виконаною роботою у суді першої інстанції, а їх розмір є необґрунтованим. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвокат надав акт про надання правничої допомоги згідно договору №01/2022-08-08 від 08.08.2022. Апелянт вважає, що інформація, яка міститься в долученому акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Позивач наголошує, що неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. У вказаному акті наведено детальний опис юридичних послуг, що надавались у справі № 921/240/22, проте час витрачений адвокатом на надання таких послуг зазначено не по кожній із перелічених, та без вартості кожної із них.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан подало відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “АВАКС ПРОФ” зазначивши таке:
- відповідач не визнає господарських операцій, які підтверджуються наданими позивачем актами здачі-прийняття робіт (надання послуг). Матеріали справи № 921/240/22 не містять жодних належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів того, що позивач надавав позивачу послуги, передбачені умовами Договору від 29.09.2017 в липні-грудні 2020 року. Так, п. 1.2. Договору від 29.09.2017 визначено, що послуги вважаються наданими з моменту підписання акту надання послуг. Наявні в матеріалах справи акти про надані послуги не містять підпису повноважного представника або інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції від імені відповідача, що є підставою для невизнання таких господарських операцій. Зі змісту копій актів абсолютно неможливо встановити зміст господарської операції, адже в актах не вказано періоду протягом якого позивачем надавались послуги відповідачу;
- доказами, які підтверджують вчинення позивачем дій, спрямованих на надання відповідачу актів про надання послуг за Договором від 29.09.2017 є поштові документи до поштового відправлення №4602510271631, який було направлено на адресу відповідача 07.04.2022, тобто акти про надання послуг за вказаним договором від 29.09.2017 вперше направлено позивачем на адресу відповідача через 1 рік 4 місяці та 7 днів після закінчення строку дії договору і такі акти відповідачем отримані не були. За таких обставин відповідача фактично позбавлено можливості як прийняти надані послуги так і надати вмотивовані зауваження до наданих актів, адже характер наданих послуг безумовно вказує на те, що після спливу такого проміжку часу відповідач позбавлений можливості перевірити належність виконання умов Договору від 29.09.2017 позивачем;
- відповідач звертає увагу на те, що ним було проведено коригування сум, які включені ним як кредит за податком на додану вартість по взаємовідносинах із позивачем, оскільки виявлено помилкове включення таких сум. Чинне законодавство не встановлює обмежень стосовно строку, протягом якого відповідач, як платник податку, має право виправити допущені помилки, що виявлені ним самостійно;
-  судом абсолютно обґрунтовано відхилено клопотання позивача про поновлення строку на подання заяви свідка ОСОБА_1 від 23.08.2022, не приєднано до матеріалів справи та не враховано її при вирішенні справи по суті, оскільки відповідна заява подана з порушенням строку на її подання і відповідь на відзив, подана позивачем не містила жодних переконливих аргументів, які вказують на існування поважних причин, існування яких перешкоджало вчасному поданню такого доказу. Окрім того, об`єктивні сумніви у достовірності заяви від 23.08.2022 ґрунтуються на тому, що свідок ОСОБА_1 повідомляє про те, що він, працюючи на посаді майстра дільниці у позивача, формував акти про надання послуг, однак варто зауважити, що зазвичай вчинення дій щодо складання первинних документів належать до компетенції бухгалтера, що узгоджується із Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України  №336 від 29.12.2004.
З приводу апеляційної скарги позивача на додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.12.2022, відповідач зазначає, що у відзиві та у ході судових засідань, які відбувались у справі № 921/240/22 було зроблено заяву про те, що ним понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн., а також було заявлено про те, що докази понесення суми відповідних витрат будуть надані суду першої інстанції протягом 5-ти днів з дня ухвалення рішення по суті. Таким чином, відповідачем 07.12.2022, тобто в межах строку, встановленого ГПК України, було подано заяву про ухвалення у справі № 921/240/22 додаткового рішення, до якої було додано докази понесення відповідних витрат, а саме договір про надання правничої (правової) допомоги 01/2022-08-08 від 08.08.2022, платіжне доручення № 3045 від 05.09.2022, актом від 07.12.2022 про надання правничої (правової) допомоги згідно з договором про надання правничої (правової) допомоги 01/2022-08-08 від 08.08.2022. Із змісту акту від 07.12.2022 про надання правничої (правової) допомоги згідно з договором про надання правничої (правової) допомоги 01/2022-08-08 від 08.08.2022 вбачається, що на надання правничої допомоги при розгляді справи в суді першої інстанції представником відповідача було затрачено 9 год. 30 хв. До цієї кількості витраченого часу не включено час участі в судових засіданнях; час, що витрачений на прибуття до суду для участі в судових засіданнях у справі № 921/240/22; час, що витрачений  для виконання вимог ГПК України щодо направлення відповідачу заяв по суті справи. Окрім того, участь представника відповідача при розгляді справи №921/240/22 не була формальністю, а тому розмір витрат на професійну правничу допомогу абсолютно обґрунтований та співмірний із показниками, які зазначені ч. 4 ст. 136 ГПК України.
Автоматизованою системою документообігу суду справу №921/240/22 розподілено до розгляду судді  доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судової колегії суддів  Кравчук Н.М. та Плотніцького Б.Д.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.01.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю  АВАКС ПРОФ  пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.12.2022 та відкрито апеляційне провадження у справі №921/240/22. Вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю  АВАКС ПРОФ  б/н від 16.01.2023 (вх.№01-05/239/23 від 24.01.2023) на додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.12.2022 у справі №921/240/22.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 вирішено здійснювати розгляд справи №921/240/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю  АВАКС ПРОФ  б/н від 02.01.2023 (вх. №01-05/90/23 від 09.01.2023) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.12.2022 з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 Об`єднано розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю  АВАКС ПРОФ  б/н від 02.01.2023 (вх. №01-05/90/23 від 09.01.2023) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.12.2022 та б/н 16.01.2023 (вх. 01-05/239/23 від 24.01.2023) на додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.12.2022 у справі № 921/240/22 в одне провадження.
Розгляд апеляційних скарг призначено в судовому засіданні на 20.03.2023 о 10 год. 40 хв. у приміщенні Західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 81 в залі судового засідання № 6.
У зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Кравчук Н.М. з 20.03.2023 по 24.03.2023 у відпустці розгляд вищевказаної справи 20.03.2023 не відбувся.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 призначено справу №921/240/22 до розгляду у судовому засіданні  на 03.04.2023 о 11 год. 00 хв.  у приміщенні Західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 81 в залі судового засідання №6.
           03.04.2023 у судове засідання з`явились представник позивача – Гнат Н.А. та представник відповідача – Дубовий А.М.
В судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені у апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, висловили свої міркування з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши представників, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:
Як вбачається з матеріали та встановлено судом першої інстанції, 29.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф", як Виконавцем, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан, як Замовником, з другої сторони, укладено Договір про надання послуг №29/09-2017-01 (надалі - Договір), за умовами п. 1.1 якого Виконавець, починаючи з 01.11.2017, зобов`язався надавати послуги по прибиранню території Замовника, а саме майданчиків біля бару «Клуб Файного Міста» та ресторану «Файне місто», які знаходяться по бульварі Тараса Шевченка, 23 м. Тернополя, а Замовник зобов`язався прийняти послуги і оплатити їх вартість, згідно Актів надання-отримання послуг.
Згідно з п. 1.2 - 1.3 Договору  послуги вважаються наданими з моменту підписання Акту надання послуг.  Вид послуг, їх вартість та об`єми зазначаються в Актах та/або Специфікаціях до Договору.
Вартість послуг по даному Договору становить 1 500 грн (одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп.) за один місяць. Загальна ціна даного Договору складається із сум вартості послуг, наданих Виконавцем протягом строку дії Договору, зазначених в Актах (п. 2.1-2.2 Договору).
Відповідно до п. 3.1-3.3 Договору Виконавець зобов`язаний своєчасно і якісно надавати послуги і по їх закінченню - скласти Акт та передати його Замовнику. При неможливості з тих чи інших причин надати Послуги, Виконавець зобов`язаний негайно повідомити про це Замовника.  Замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання Акту, підписати його або надати Виконавцеві вмотивовані зауваження в письмовому вигляді. При відсутності таких зауважень в п`ятиденний строк з моменту отримання, Акт вважається погодженим (узгодженим), а послуги прийнятими, відповідно до умов даного Договору (незалежно від того, чи підписав замовник акт, чи ні). Замовник зобов`язаний оплатити вартість послуг, згідно умов цього Договору.
П. 4.1-4.3 Договору сторони погодили, що вартість послуг за даним договором зазначається в Актах.  Замовник оплачує повну вартість послуг у безготівковому порядку протягом 5 (п`яти) календарних днів на поточний рахунок виконавця після узгодження акту. Дострокова оплата чи авансові платежі допускаються.  Розрахунок за надані послуги здійснюються згідно акту та/або виставлених рахунків.
Договір набирає чинності з моменту підписання Договору і дійсний по 31.08.2017. В частині виконання зобов`язання Договір діє до фактичного їх виконання. Зміни в цей Договір можуть бути внесені за взаємною згодою Сторін, що оформляється додатковою угодою до цього Договору. (п. 9.1 Договору).
Так, Додатковою угодою від 01.01.2018 сторонами внесено зміни в п. 2.1 та 9.1 Договору про надання послуг. Зокрема встановлено щомісячну плату 2 500 грн, а також продовжено строк дії договору до 31.12.2018.
Додатковою угодою від 01.01.2019 внесено зміни в п. 2.1 та 9.1 Договору про надання послуг; встановлено щомісячну вартість послуг 3 000 грн; продовжено строк дії Договору до 31.12.2019.
Додатковою угодою від 28.12.2019 також внесено зміни в п. 2.1 та 9.1 Договору про надання послуг; встановлено щомісячну вартість послуг - 3 600 грн; продовжено строк дії Договору до 31.12.2020.
Вказані вище правочин та Додаткові угоди до нього підписано повноважними представниками сторін, підписи скріплено відтисками печаток.
Як зазначає позивач у позовній заяві, на виконання взятих на себе зобов`язань ТзОВ "Авакс Проф" у період з липня по грудень 2020 року надано послуги по прибиранню обумовленої в Договорі території на загальну суму 21 600, 00 грн.
В підтвердження зазначених доводів позивач долучив до матеріалів справи копії відповідних актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписані лише ТзОВ "Авакс Проф", зокрема:
- Акт здачі прийняття робіт (надання послуг) № ОУ - 0055438 від 31.07.2020 по прибиранню території за липень 2020 року на суму 3 600, 00 грн;
- Акт здачі прийняття робіт (надання послуг) № ОУ - 0055506 від 31.08.2020 по прибиранню території за серпень 2020 року на суму 3 600, 00 грн;
- Акт здачі прийняття робіт (надання послуг) № ОУ - 0055583 від 30.09.2020 по прибиранню території за вересень 2020 року на суму 3 600, 00 грн;
- Акт здачі прийняття робіт (надання послуг) № ОУ - 0055646 від 31.10.2020 по прибиранню території за жовтень 2020 року на суму 3 600, 00 грн;
- Акт здачі прийняття робіт (надання послуг) № ОУ - 0055697 від 30.11.2020 по прибиранню території за листопад 2020 року на суму 3 600, 00 грн;
- Акт здачі прийняття робіт (надання послуг) № ОУ - 0055786 від 31.12.2020 по прибиранню території за грудень 2020 року на суму 3 600, 00 грн.
За твердженнями позивача, зазначені вище акти одразу після їх складення, щомісячно (систематично) надавались відповідачу нарочно, однак останній всупереч умов договору та вимог чинного законодавства без будь-яких вмотивованих зауважень їх не підписав, вартість наданих послуг не оплатив.
Окрім того, позивач зазначає, що 28.10.2021 ТзОВ "Авакс Проф" надіслало на адресу ТзОВ «Україна» Ресторан претензію про сплату заборгованості за надані послуги по прибиранню території по бульварі Тараса Шевченка, 23 м. Тернополя в розмірі 21 600 грн. Проте після її отримання, відповідачем не було вжито жодних дій на досудове врегулювання спору та погашення заборгованості.
07.04.2022 позивач повторно звернувся до відповідача з претензією б/н від 06.04.2022 про сплату заборгованості за договором про надання послуг №29/09-2017-01 від 29.09.2017, до якої долучив акти наданих послуг за період липень - грудень 2020 року та акт звірки взаємних розрахунків. Зокрема, просив сплатити суму заборгованості в розмірі 21 600, 00 грн за надані у період з липня по грудень 2020 року (включно) послуги по прибиранню території, а також підписати та повернути на адресу Товариства повторно направлені з даною претензією акти наданих послуг і акт звірки розрахунків.
Проте, як стверджував позивач у позовній заяві, відповідач безпідставно відмовився від отримання даного листа.
Наведені обставини і слугували підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Так, предметом даного спору є стягнення з відповідача 21 600, 00 грн основного боргу, 3 957, 97 грн інфляційних втрат, 4 778, 63 грн пені та 875 грн 3% річних.
Згідно з  ст. 269 Господарського процесуального кодексу України  встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:
Відповідно до п. 1 ч. 2  ст. 11 Цивільного кодексу України  підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1  ст. 626 Цивільного кодексу України  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.                                        
Відповідно    до    статті    629    ЦК    України    договір    є    обов`язковим    для    виконання  сторонами. Положеннями статей 525, 526 ЦК України    встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором  або  законом. Якщо у зобов`язанні встановлений  строк (термін) його,    то    воно    підлягає    виконанню    у     цей    строк (термін).
Згідно з ч. 2    ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
За приписами ч. 1  ст. 901 ЦК України  за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.          
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами був укладений Договір про надання послуг №29/09-2017-01 від 29.09.2017, за умовами якого виконавець (ТзОВ «Авакс»), починаючи з 1 листопада 2017 року, зобов`язується надавати послуги по прибиранню території Замовника (ТзОВ «Україна Ресторан»), а замовник зобов`язується прийняти послуги і оплатити їх вартість , згідно актів надання-отримання послуг.
Відповідно до ч. 1  ст. 628 ЦК України  визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з  ст. 638 ЦК України  договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1  ст. 903 ЦК України).
Таким чином,  ст. 903 ЦК України встановлює загальне правило з приводу оплатності послуги за договором про надання послуги, якщо договором передбачено надання послуг за плату, у зв`язку з чим правила та вимоги щодо оплатності послуг застосовуються у разі їх надання. Тоді як за відсутності факту та доказів надання відповідних послуг надавач послуг позбавлений права та підстав вимагати їх оплати від отримувача послуг (постанови Верховного Суду від 07.06.2022 у справі №911/27/21 (п. 7.3), від 21.06.2022 у справі №915/103/21 (п. 21) та від 20.07.2022 у справі №914/1979/18 від 20.07.2022 (п. 39)).
Як вбачається з матеріалів справи, вартість послуг по даному Договору, станом на день його укладення, становила 1 500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп.) за один місяць. Загальна ціна даного Договору складається із сум вартості послуг, наданих Виконавцем протягом строку дії Договору, зазначених в Актах (п. 2.1-2.2 Договору).
П. 4.1-4.3 Договору сторони погодили, що вартість послуг за даним договором зазначається в Актах.  Замовник оплачує повну вартість послуг у безготівковому порядку протягом 5 (п`яти) календарних днів на поточний рахунок виконавця після узгодження акту. Дострокова оплата чи авансові платежі допускаються.  Розрахунок за надані послуги здійснюються згідно акту та/або виставлених рахунків.
Додатковою угодою від 01.01.2018 сторонами внесено зміни в п. 2.1 та 9.1 Договору про надання послуг. Зокрема встановлено щомісячну плату 2 500 грн, а також продовжено строк дії договору до 31.12.2018.
Додатковою угодою від 01.01.2019 внесено зміни в п. 2.1 та 9.1 Договору про надання послуг; встановлено щомісячну вартість послуг 3 000 грн; продовжено строк дії Договору до 31.12.2019.
Додатковою угодою від 28.12.2019 також внесено зміни в п. 2.1 та 9.1 Договору про надання послуг; встановлено щомісячну вартість послуг - 3 600 грн; продовжено строк дії Договору до 31.12.2020.
За змістом ст.  525,  526 ЦК України  зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1  ст. 530 ЦК України  якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 193 ГК України).
Як вже зазначалося вище, п. 1.2 Договору сторони погодили, що послуги вважаються наданими з моменту підписання Акту наданих послуг.
П. 3.1 Договору передбачений обов`язок Виконавця (позивача у справі) своєчасно і якісно надати послуги, а по їх закінченню скласти Акт та передати його Замовнику.
Згідно з п. 4.2 Договору обов`язку Замовника оплатити вартість наданих Виконавцем послуг передує узгодження Акту. При цьому, можливість вважати послуги прийнятими, незалежно від того чи підписав Замовник Акт чи ні, пов`язана виключно з отриманням Замовником Акту та відсутністю протягом 5-ти робочих днів мотивованих зауважень.
Тобто термін виконання такого зобов`язання відповідача, як оплата наданих послуг, визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, та підлягає виконанню з настанням цієї події (п. 2 ч. 1  ст. 530 ЦК України), а обов`язку ТзОВ "Україна" Ресторан оплатити вартість наданих ТзОВ "АваксПроф" послуг має передувати виконання останнім обов`язку з передачі акту.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 9 Закону України « Про бухгалтерський облік» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Пунктом 2 частиною 1 статті  9 Закону України «Про бухгалтерський облік» передбачено, що первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:
назву документа (форми);
дату складання;
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
В підтвердження факту надання відповідачу у період з липня по грудень 2020 року послуг по прибиранню території на загальну суму 21 600, 00 грн. позивачем долучено до матеріалів справи Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0055438, №ОУ-0055506, №ОУ-0055583, №ОУ-0055646, №ОУ-0055697, №ОУ-0055786 та №ОУ-0055438, які складені ТзОВ "Авакс Проф" в односторонньому порядку, містять лише його підпис та відтиск печатки. 
Відповідно до абз. 1 п. 2.5. глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Однак із змісту копій поданих позивачем актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0055438, №ОУ-0055506, №ОУ-0055583, №ОУ-0055646, №ОУ-0055697, №ОУ-0055786 та №ОУ-0055438 вбачається, що в них відсутні особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції від імені відповідача. Окрім того, відповідачем факт надання позивачем послуг у спірний період на підставі укладеного між сторонами правочину та згідно з вказаними не визнається.
За даних обставин, суд першої інстанції вірно зазначено про те, що вищенаведені документи не можуть бути розцінені як належні докази, які підтверджують факт надання відповідачу послуг на суму 21 600, 00 грн. у спірний період.
Окрім того, у матеріалах справи відсутні будь-які інші документи, які б могли опосередковано свідчити про те, що послуги за договором фактично надавались позивачем (журнали, дорожні листи, наряди, бухгалтерські звіти тощо). Матеріали справи не містять і виставлених позивачем рахунків на оплату.
Таким чином, доказів, які б підтверджували виконання позивачем встановленого п. 3.1 Договору обов`язку щодо передачі Замовнику (відповідачу у справі) Актів по закінченню робіт матеріали справи не містять. 
Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач надіслав вищезазначені акти відповідачу разом із претензією б/н від 06.04.2022, яка, як встановлено судом першої інстанції, була повернута позивачу за закінченням терміну зберігання. Тобто, твердження ж позивача про те, що акти були отримані відповідачем наручно не підтверджені належними та допустимими доказами.
За даних обставин, зважаючи на характер наданих позивачем послуг (прибирання території), суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду з приводу того, що наведеними діями позивач фактично позбавив ТзОВ "Україна" Ресторан можливості як прийняти вказані у Актах послуги, так і надати вмотивовані зауваження до наданих актів у встановлені Договором терміни.
Щодо заяви свідка - ОСОБА_1 , що працює на посаді майстра ТОВ «Авакс Проф», до повноважень якого відносилось контроль за здійсненням робіт з прибирання по усіх наявних договорах, в тому числі на території замовника, формування актів наданих послуг та передача їх самому замовнику, в даному випадку – відповідачу.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав відповідь на відзив , у котрій виклав свою позицію щодо наданих відповідачем у відзиві на позов заперечень. А також просив суд поновити строк для подання доказів по справі та долучити до матеріалів справи заяву свідка ОСОБА_1 , який працює на посаді майстра ТОВ "Авакс Проф", до повноважень якого належав: контроль за здійсненням робіт з прибирання по усіх наявних договорах, в тому числі і на території відповідача; формування актів наданих послуг та передача їх самому Замовнику. У вказаній вище заяві свідка, останній повідомив, що акти здачі-приймання робіт за період липень-грудень 2020 року, як і акти за попередні місяці (що оплачені відповідачем), були передані ним особисто працівникам Замовника (відповідача) та отримані ними без жодних заперечень чи зауважень до виконаних робіт. Подання зазначеного доказу разом із відповіддю на відзив та необхідність поновлення строку на подання такого позивач обґрунтовував викладеними відповідачем у відзиві на позов запереченнями щодо отримання актів наданих послуг за спірний період.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 14.11.2022   у задоволенні викладеного у відповіді на відзив клопотання позивача про поновлення строку на подання доказів відмовлено. Клопотання позивача, викладене у відповіді на відзив про долучення до матеріалів справи заяви свідка ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи  Законом України  "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
           Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк.
Таким чином, зазначена ухвала набрала законної сили 14.11.2022, і як вбачається з матеріалів справи позивачем не оскаржувалась.
 За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції не може оцінювати доводи апеляційної скарги позивача на предмет законності дій суду першої інстанції з приводу відмови у поновленні процесуального строку на подання доказів при розгляді справи по суті. 
Щодо наведених позивачем у позовній заяві доводів про те, що факт надання послуг з прибирання території на вище зазначені суми Актів додатково підтверджуються складанням і реєстрацією у Єдиному державному реєстрі податкових накладних, суд відзначає таке.
Відповідно до ч.ч.3, 8 статті 19 ГК України, обов`язком суб`єктів господарювання є ведення бухгалтерського обліку та подання фінансової звітності згідно із законодавством, що забезпечує здійснення державою контролю і нагляду за господарською діяльністю суб`єктів господарювання, а також за додержанням ними податкової дисципліни.
Пунктом 201.1 статті 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником  особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки.
Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними  первинними  документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.
Такий висновок сформовано у постанові ВП ВС від 29.06.2021 у справі No 910/23097/17.
З урахуванням наведеного ОП КГС ВС зазначила, що, оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі, господарські суди повинні враховувати фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.
Якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором поставки за податковими накладними, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за цими накладними, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною. У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом.
Згідно з усталеною позицією Верховного Суду як доказ податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може бути єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним  (постанова Верховного Суду № 916/922/19 від 29.01.2020, № 910/13206/20 від 02.11.2021, №922/19/21 від 04.08.2022 тощо).
У постанові від 03.06.2022 у справі №922/2115/19 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що: «оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі, господарські суди повинні враховувати фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.
Якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором поставки за податковими накладними, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за цими накладними, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною. У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом».
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту надання відповідачу послуг з прибирання території у спірний період ТзОВ "АваксПроф" долучено до матеріалів справи податкові накладні, складені ним за результатами проведення таких господарських операцій. 
Водночас, як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджено матеріалами справи, що ТзОВ "Ресторан» Україна у серпні 2022 року було проведено коригування сум, які включені ним як кредит за податком на додану вартість по взаємовідносинах з позивачем у спірний період (подано уточнюючі розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок).
Таким чином, суд першої інстанції правильно зазначив з приводу того, що посилання позивача на податкові накладні безпідставні, зважаючи на відсутність як первинних, так і будь-яких інших доказів, які б могли опосередковано свідчити про те, що послуги за договором позивачем фактично надавались.
Тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо того, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 21 600, 00 грн. є недоведеними та не підлягають задоволенню. А також, оскільки позовні вимоги про стягнення 3 957,97 грн інфляційних втрат, 4 778,63 грн. пені, 875 грн. 3% річних є похідними від вимоги про стягнення боргу, то вони задоволенню не підлягають.
Що ж стосується апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.12.2022 у справі №921/240/22, то колегія суддів, заслухавши представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 02.12.2022 в задоволенні позову відмовлено.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан звернулось до суду із заявою б/н б/д (вх. №8381 від 09.12.2022) про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн. До поданої заяви б/н від 07.12.2022 (вх. №8381) долучено належним чином засвідчені копії: Договору про надання правничої (правової) допомоги № 01/2022-08-08 від 08.08.2022, платіжного доручення № 3045 від 05.09.2022 на суму 6 000 грн, акту від 07.12.2022 про надання правничої (правової) допомоги згідно з договором № 01/2022-08-08 від 08.08.2022.
За умовами вищезазначеного Договору, адвокат зобов`язався надати правничу (правову) допомогу Клієнту на умовах і в порядку, що визначені Договором, а Клієнт зобов`язався оплатити надання правничої (правової) допомоги.
Відповідно до п. 2 Договору правнича (правова) допомога надається з метою захисту прав та представництва інтересів Клієнта при розгляді справи №921/240/22 за позовом ТОВ "Авакс Проф" про стягнення коштів.
П. 3 Договору адвокату надано право представляти інтереси Клієнта в господарських судах всіх інстанцій з усіма правами, що надані законом учасникам позовного (спрощеного та загального) провадження.
Згідно з п. 3.4 Договору адвокату надано право складати заяви (в тому числі позовні), скарги (в тому числі апеляційні та касаційні), клопотання, інші документи, підписувати та подавати їх у встановленому законом порядку.
З наявного в матеріалах справи ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1038989 від 08.08.2022 вбачається, що Договором про надання правничої (правової) №01/2022-08-08 від 08.08.2022 повноваження Адвоката не обмежуються.
Пп. 7.3 п. 7 Договору передбачений обов`язок Клієнта здійснити оплату гонорару відповідно до умов Договору.
Розмір гонорару Адвоката за представництво інтересів Клієнта при розгляді справи, вказаної у п. 2. цього Договору, судом першої інстанції становить 6 000, 00 грн (п. 8 Договору).
Відповідно до п. 9 Договору останній набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до його виконання Сторонами. Дія Договору припиняється його належним виконанням.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з дня підписання вказаного вище Договору адвокат Дубовий А. М. ознайомився з матеріалами справи, підготував та надав суду відзив на позов, заперечення на відзив, здійснював представництво інтересів Клієнта (ТОВ "Україна" Ресторан) у судових засіданнях у справі №921/240/22.
Долучений до позовних матеріалів Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1038989 від 08.08.2022 свідчить про те, що у даній справі адвокат Дубовий А. М. (свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю серії ТР №000332 від 30.11.2018) надає ТзОВ "Україна" Ресторан у Господарському суді Тернопільської області правову допомогу саме на підставі Договору про надання правової допомоги №01/2022-08-08 від 08.08.2022.
07.12.2022 між ТзОВ "Україна" Ресторан та адвокатом Дубовим А.М. підписано Акт про надання правничої (правової) допомоги згідно з Договором про надання правової (правничої) допомоги №01/2022-08-08 від 08.08.2022, яким підтверджено надання Адвокатом послуг у справі №921/240/22 по вказаному правочину на суму 6 000 грн в повному обсязі. Претензії Клієнта щодо якості наданих Адвокатом послуг відсутні.
Згідно з положеннями  ст. 59 Конституції України  кожен має право на професійну правничу допомогу.
За змістом ч. 3  ст. 237 Цивільного кодексу України  однією з підстав виникнення представництва є договір.
Частиною 1  статті 627 ЦК України  передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до  ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012  (далі  Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
П. 4 ч. 1  ст. 1 Закону № 5076-VI  визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з п. 9 ч. 1  ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).
Відповідно до  ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Ч. 1, 2  ст. 124 ГПК України  передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позов відповідач довів до відома суду, що у випадку прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, він може понести витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000, 00 грн.
Згідно з  ст. 221 ГПК України  якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому  статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до  ст. 244 ГПК України  суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.  Суд,  що ухвалив рішення,  ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.  Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.  Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Згідно з ч. 8  ст. 129 ГПК України  розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі  докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Ч. 5  ст. 240 ГПК України  визначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того яке рішення проголошено - повне чи скорочене).
Місцевим господарським судом встановлено, що відомості про очікуваний розмір витрат на правову допомогу, їх попередній (орієнтований) розрахунок відповідач навів у наданому суду відзиві. Присутній в судовому засіданні до судових дебатів, повноважний представник відповідача повідомляв, що за результатами вирішення даного спору, у встановлений чинним процесуальним законодавством строк, буде подано заяву про стягнення витрат на правову допомогу та відповідні підтверджуючі документи. Заяву про ухвалення додаткового рішення та докази на підтвердження понесених ТзОВ "Україна" Ресторан у зв`язку із розглядом даної справи витрат на правову допомогу подано до суду 07.12.2022, тобто в межах встановленого ч. 8  ст. 129 ГПК України  строку.
За даних обставин, суд прийшов до правильного висновку про дотримання відповідачем порядку повідомлення та надання суду доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для їх розподілу у порядку встановленому процесуальним законодавством.
Згідно з  ст. 126 ГПК України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:т 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Законом України «Про адвокатуру та адвокатську дільність» передбачено, що  формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Так, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону).
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах, - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення. Так,  при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту,  і навпаки підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами  ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"  (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 13.08.2019 у справі №908/1654/18, від 12.09.2019 у справі №910/9784/18 та від 19.11.2019 у справі №5023/5587/12).
У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у  ст. 627 ЦК України.
У постанові від 20.11.2020 Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 910/13071/19  звернуто увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4  ст. 126 ГПК України  можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях  статті 627 ЦК України, принципу "pacta sunt servanda" та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у  статті 43 Конституції України.
Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.
У постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 викладено правову позицію про те, що у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен.
З врахуванням наведеного, суд при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката для цілей їх розподілу повинен брати до уваги саме згадану вище умову договору та не має підстав самовільно встановлювати інший розмір та порядок обчислення витрат, ніж той, який у відповідному порядку був закріплений у договорі.
У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
За змістом п. 1 ч. 2 ст.  126, ч. 8 ст.  129 ГПК України  розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Таким чином, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи в будь-якому випадку незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, тобто дослідження обставин оплати цих витрат не відіграє ключової ролі при вирішенні питання щодо їх розподілу (правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
Окрім того, в матеріалах справи наявне платіжне доручення №3045 від 05.09.2022  підтверджує факт перерахування ТзОВ "Україна" Ресторан адвокату Дубовому А. М. коштів в сумі 6 000 грн за послуги згідно з Договором про надання правової допомоги №01/2022-08-08 від 08.08.2022.
З огляду на все викладене вище в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.12.2022 та додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.12.2022 у даній справі відповідають матеріалам справи, ґрунтуються на чинному законодавстві і підстав для їх скасування немає.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, не можуть слугувати підставою для скасування або зміни оскаржуваних рішень суду.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про покладення на апелянта судового збору в розмірі 3721, 50 грн., який сплачений згідно з платіжною інструкцією за №37 від 04.01.2023.
Керуючись ст. ст.    269,  270,  275,  276,  281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “АВАКС ПРОФ” б/н від 02.01.2023 (вх. №01-05/90/23 від 09.01.2023) – залишити без задоволення.
2. Рішення  Господарського суду Тернопільської області від 02.12.2022 у справі №921/240/22  залишити без змін.
3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “АВАКС ПРОФ” б/н від 16.01.2023 (вх.№01-05/239/23 від 24.01.2023) – залишити без задоволення.
4. Додаткове рішення  Господарського суду Тернопільської області від 19.12.2022 у справі №921/240/22  залишити без змін.
5.  Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.
6.  Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.
7.  Порядок та строк оскарження встановлені ст. ст.288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11.04.2023

Головуючий суддя                                                                  Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                        Кравчук Н.М.
          
 Суддя                                                                                     Плотніцький Б.Д.