Ухвала    
Іменем України
27 квітня 2023 року
 
м. Київ
справа № 932/10415/20
провадження № 61-5510ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,              Коломієць Г. В.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Алмира Групп», третя особа - ОСОБА_1 , про стягнення боргу за договором позики,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним вище позовом.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, оскільки ОСОБА_2 та його представник будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи не вжили заходів для явки до суду для проведення судового засідання, відповідно суд дійшов висновку, що останній втратив інтерес та зацікавленість у розгляді справи.
Роз`яснено позивачеві право на повторне звернення до суду.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2023 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, Дніпровський апеляційний суд вказав на передчасність висновку суду першої інстанції щодо незацікавленості заявника у розгляді справи, незабезпечення проведення судового засідання у режимі відеоконференції.
У квітні 2023 року третя особа у справі - ОСОБА_1 , із застосуванням засобів поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 
2023 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 
3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга 
є необґрунтованою, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.
За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки 
у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).
Згідно із частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Частиною п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що повторною 
є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача 
у судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.
Одночасно, враховуючи зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, вбачається що представник позивача неодноразово зверталася до суду першої інстанції з клопотаннями про проведення судового засідання 
в режимі відеоконференцзв`язку, поза межами приміщення суду.
Зокрема зазначене клопотання було подане представником 05 січня 
2023 року. Зі змісту останнього вбачається, що у своєму клопотанні представник просила провести судове засідання, призначене на 19 січня 
2023 року в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду. Одночасно судом першої інстанції зазначене клопотання було проігнороване, про що зазначено у змісті оскаржуваної постанови Дніпровського апеляційного суду.
Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що 19 січня 2023 року, у день судового засідання, представником позивача було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи через відсутність можливості бути присутнім 
в залі судового засідання та відсутність технічної можливості для участі 
в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на підставі поданої раніше відповідної заяви. Проте, суд першої інстанції визнав неповажною причину неявки представника позивача в судове засідання 
і залишив позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду.
З урахуванням зазначеного, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо помилковості ухвали суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду, оскільки позивач був зацікавлений у розгляді справи, зокрема представником позивача неодноразово подавались до суду з клопотання про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, проте суд першої інстанції двічі залишив поза увагою зазначені клопотання представника позивача (клопотання про проведення судових засідань, призначених на 18 липня 
2022 року та 12 жовтня 2022 року в режимі відеоконференцзв`язку), чим порушив право позивача на доступ до правосуддя і дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду. 
Крім того, апеляційним судом вірно зазначено, щодо відсутності у матеріалах справи відомостей про технічну неможливість проведення судових засідань 
в режимі відеоконференцзв`язку і відповідної відмови суду у їх проведенні, зокрема у вигляді ухвали суду.
З урахуванням зазначеного, Верховний Суд доходить до висновку, що Дніпровський апеляційний суд, у змісті оскаржуваної ухвали від 28 березня 2023 року, дійшов обґрунтованого висновку про скасування ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2023 року щодо залишення позову ОСОБА_2 без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, оскільки сторона позивача неодноразово зверталася до суду першої інстанції з клопотаннями про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку, проте судом зазначені клопотання були проігноровані.
Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку 
про недотримання апеляційним судом норм процесуального права при постановленні оскаржуваного судового рішення. Правильність застосування останнім вказаних вище норм не викликає розумних сумнівів.
Посилання заявника на висновки, викладені у постановах Верховного Суду 
від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження 
№ 61-36375св18), від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц (провадження № 61-4801св20), від 21 вересня 2020 року у справі 
№ 658/1141/18 (провадження № 61-3617св19), від 11 березня 2021 року 
у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20), від 29 липня 2021 року 
у справі № 359/7882/19 (провадження № 61-9885св21), від 22 вересня 
2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21) та у змісті постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі 
№ 9901/128/21 (провадження № 11-505заі21), є необґрунтованими, оскільки вони хоча і стосуються подібних процесуальних правовідносин, зокрема залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача 
в судове засідання, проте зроблені за інших фактичних обставин.
На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга  ОСОБА_1  на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2023 рокує необґрунтованою, а у відкритті касаційного провадження належить відмовити відповідно до положень частини четвертої статті 394 ЦПК України.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 
2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Алмира Групп», третя особа - ОСОБА_1 , про стягнення боргу за договором позики відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                          Д. Д. Луспеник
                                                                                                           Б. І. Гулько
                                                                                                           Г. В. Коломієць