ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/562/23 Справа № 214/3627/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 квітня 2023 року                                                        м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, за участю: секретаря судового засідання Євтодій К.С., адвоката Голуба С.О., який діє в інтересах  ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2  та його представника адвоката Сагайдака Д.С., апеляційну скаргу адвоката Голуба С.О., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2023 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тульської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

якою закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2023 року встановлено, що 01.05.2021 року, о 08 годині 12 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Geely FE-1», н/з НОМЕР_1 , рухаючись біля буд. 14 по вул. Бикова в м. Кривому Розі, був неуважний та не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної дистанції для руху свого автомобіля та скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Focus», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 12.3, 13.1 ПДР України. Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріального збитку. Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення закрито.
В апеляційній скарзі адвокат Голуб С.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати оскаржену постанову суду 1-ї інстанції та постановити нову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП на підставі п. 2 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вказує, що оскаржена постанова суду 1-ї інстанції є незаконною, безпідставною, оскільки судом невірно трактовано висновок судової автотехнічної експертизи, в рішенні свідомо не зазначено покази свідка-очевидця ОСОБА_3 , який перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля «Geely FE-1», н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який підтвердив у судовому засіданні, що водій автомобіля «Ford Focus», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , із хуліганських спонукань вчинив ДТП чи створив аварійну ситуацію, свідомо порушив вимоги п. 12.9 г ПДР України. Звертає увагу, що судом 1- інстанції в оскарженій постанові не відображено та не надано оцінку, що під час судового розгляду було досліджено відеозапис із відеореєстратора із салону автомобіля «Geely FE-1», на підтвердження протиправних дій водія ОСОБА_2 . Посилається на висновок судового експерта № СЕ-19/104-22/14780 ІТ та стверджує, що в діях водія автомобіля «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п. 12.9 г) ПДП України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку із ДТП. Посилаючись на практику Верховного Суду, вважає, що в діях його підзахисного ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення адвоката Голуба С.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Сагайдака Д.С., доводи апеляційної скарги, вважаю, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а постанова суду 1-ї інстанції скасуванню з наступних підстав:
Згідно із ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 та 252 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Як зазначено в оскарженій постанові висновок судді про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №100531 від 01.05.2021 року; схемою місця ДТП від 01.05.2021 року та фототаблицею до неї, висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-22/14780-ІТ від 12.07.2022 року, яка проведена на підставі постанови суду від 20.05.2022 року, згідно якої водій автомобіля «Geely FE-1», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності із вимогами п.п. 12.3, 12.4, 12.9 (б), 13.1 ПДР України, а також водій автомобіля «Geely FE-1», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів, шляхом виконання вимог п.п. 12.3 або 13.1 ПДР України.
Проте, з матеріалів справи вбачається наступне:
ОСОБА_1 як в поясненнях, так і в суді дав послідовні, однозначні покази про те, що після того, як він виїхав з другорядної на головну дорогу та зайняв ліву полосу смугу руху, його автомобіль з правого боку обігнав автомобіль Ford під керуванням  ОСОБА_2 , який також змістився в ліву смугу руху та став без будь-якої поважної причини різко гальмувати, потім знов поновлювати рух із збільшенням швидкості, і знов різко гальмуючи. Він, ОСОБА_1 , первинно загальмував. Потім, коли автомобіль Ford вимкнув гальма і почав збільшувати швидкість, він теж перестав гальмувати. Але передній автомобіль знов безпричинно різко загальмував. Він теж задіяв гальма, але оскільки між їх автомобілями була незначна відстань, то зіткнення автомобілів не вдалось уникнути. Вважає саме ОСОБА_2 винним у зіткненні автомобілів, оскільки останній навмисно, безпідставно і раптово застосував гальмування.
Зазначені пояснення ОСОБА_1 підтвердив в суді свідок ОСОБА_3 , який був очевидцем ДТП, та об`єктивно вони підтверджуються відеозаписом з реєстратора автомобіля ОСОБА_1 , долученого до справи, з якого вбачається саме такий розвиток подій, як його описав ОСОБА_1 .
Цим поясненням ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 та даним відеозапису суддя не надав будь-якої оцінки.
Іншого учасника ДТП, ОСОБА_2 , в суді 1-ї інстанції допитано не було, Його поясненням, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, будь-якої оцінки в оскарженій постанові не дано.
А в цих поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що в ході руху на належному йому автомобілі з метою додержання швидкісного режиму він став пригальмовувати, та відчув удар в задню частину автомобіля. Коли він вийшов з машини, то побачив, що в задній бампер його авто врізався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .
Однак, ці пояснення ОСОБА_2 про механізм ДТП не вважаю правдивими, оскільки вони спростовуються поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , об`єктивними даними відеозапису механізму ДТП. 
Схема та фототаблиця огляду місця події лише зафіксувала дорожню обстановку після події ДТП та факт пошкодження автомобілів.
Протокол про адміністративне правопорушення містить викладення обставин правопорушення так, як це встановлено службовою особою, що його склала. Тобто є вираженням суб`єктивної думки цієї особи. Тому цей протокол не розглядається як доказ вини ОСОБА_1 . 
Крім того, слід звернути увагу і на таке: 
Аналіз висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-22/14780-ІТ від 12.07.2022 року вказує на те, що суддя також однобічно та неповно підійшов до оцінки цього доказу.
Як вбачається з названого документу механізм ДТП, як його було описано ОСОБА_2 , взагалі експертом не розглядався, оскільки в поясненнях останнього відсутні будь-які дані про розташування автомобілів, швидкості їх руху на момент застосування гальмування та інше, що дозволило би експерту надати відповіді на поставлені запитання.
Щодо аналізу механізму ДТП, як його описано ОСОБА_1 , експерт зазначив, що в діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п.12.9.г Правил Дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку із настанням ДТП.
Що до дій ОСОБА_1 , то експерт зазначив, що з технічної точки зору в причинному зв`язку із настанням ДТП перебувають невідповідні дії ОСОБА_1 або вимогам пункту 12.3 або вимогам пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, але визначити невідповідність яких саме із зазначених норм Правил перебуває в причинному зв`язку із ДТП, не надається можливим, оскільки відсутні данні про швидкість руху транспортних засобів.
Водій ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом виконання вимог пункту 12.3 або пункту 13.1 Правил дорожнього руху України.
Пунктом 12.3 ПДР України визначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. 
Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Згідно п.12.9 г ПДР України водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. “Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті” у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.
Оскільки підставою відповідальності як за ст.124 КУпАП, так і ст.286 КК України є порушення правил дорожнього руху, вважаю доречними ці роз`яснення до обставин, справи, що розглядається.
Оцінюючи вищезазначені обставини в їх сукупності вважаю, як зазначено вище, правдивими пояснення ОСОБА_1 про механізм ДТП, оскільки вони об`єктивно підтверджуються долученим до справи відеозаписом, показаннями свідка ОСОБА_3 . І ці докази вказують на те, що водій  ОСОБА_2  в порушення приписів п.12.9 г ПДР України, знаходячись в безпосередній близькості перед автомобілем під керуванням ОСОБА_1 умисно, безпідставно кілька разів застосував різке гальмування, створивши аварійну ситуацію. І такі його дії за висновком експерта з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку із настанням ДТП.
Послідуючі дії ОСОБА_1 щодо гальмування були викликані вищезазначеними діями ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам ПДР.
При цьому висновки експерта, щодо невідповідності дій ОСОБА_1 приписам ПДР носять не однозначний, ймовірний характер.
За таких обставин вважаю, що в наслідок судового розгляду справи не було поза розумним сумнівом доведена винність ОСОБА_1 у вчиненні порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто не доведено наявність складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Висновки судді суду 1-ї інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.
Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Згідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, оскаржена постанова судді підлягає скасуванню, а справа – закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Голуба С.О., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити. 
Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2023 року у справі щодо ОСОБА_1 про закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення – скасувати, та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                         Г.А. Гришин