Дата документу 02.05.2023 Справа № 334/962/23

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
     Єдиний унікальний №334/962/23             Головуючий у 1 інстанції Фетісов М.В.
Провадження № 22-ц/807/1009/23 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
02 травня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Бєлки В.Ю.,
Трофимової Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У лютому 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та надано відповідачу строк терміном 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження надати відзив на позовну заяву.
13 березня 2023 року ОСОБА_1 надав суду відзив на позовну заяву, в якому міститься клопотання про поновлення строку на подання відзиву.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2023 року у поновленні пропущеного строку на подання відзиву відмовлено.
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. 
Ухвалою судді від 15.02.2023 відкрите провадження у справі, яка була призначена до розгляду в загальному позовному провадженні. Відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву.
Відповідно до ст. 190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.
Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
В оскарженій ухвалі зазначено, що ухвалу судді від 15.02.2023 та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 18.02.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Проте, направлені до Запорізького апеляційного суду виділені матеріали таких відомостей не містять.
Відповідно до ч.7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Відповідно до ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Згідно з ч.2 ст.127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Зважаючи на вищевказані положення щодо продовження строків для подання відзиву, то суд може продовжити встановлений строк, якщо він ще не закінчився.
В обґрунтування причин поважності пропуску строку на подачу відзиву на позовну заяву, відповідач зазначає, що внаслідок збройної агресії держави-терориста так званої Російської Федерації, було порушено звичайний уклад речей, наявні певні обмеження та труднощі які принесла війна, зокрема періодично оголошується повітряна тривога, яка відповідно до загально відомого джерела www. alarmmap. on line повітряна тривога в період із 18.02.2023р. по 07.03.2023р. тривала 57 год. 31 хв., окрім цього м. Запоріжжя періодично зазнає ракетного чи іншого збройного ураження, що також є загальновідомим для всіх мешканців міста. Отримавши позовну заяву, відповідач потребував часу на пошук адвоката та збирання доказів, з огляду на це, процесуальний строк було пропущено на 4 дні.
Відповідно до правової позиції Верховного суду у справі №500/1912/22 (постанова від. 29 вересня 2022 року, суворе застосування судами під час воєнного стану процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golderv. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але тільки таким способом і до такої міри, що не порушує сутності цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 у справі Станєв проти Болгарії» (Stanevv. Bulgaria), заява № 36760/06, § 230).
Так, Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», № 47273/99, nn. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, n. 29).
При цьому, Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).
Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 5 грудня 2018 року (справа №11 -989заі18) згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву та залишення відзиву на позовну заяву без розгляду, в зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2023 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 02 травня 2023 року.

Головуючий

Судді: