ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року 
м. Київ

справа № 640/23621/19
адміністративне провадження № К/9901/46856/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Мацедонської В.Е.,  Радишевської О.Р., 
розглянув у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про стягнення вихідної допомоги, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року (суддя-доповідач Собків Я.М., судді Глущенко Я.Б., Черпіцька Л.Т.),
У С Т А Н О В И В:
I. Обставини справи
1. У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України, в якому просив стягнути з відповідача на його користь вихідну допомогу у зв`язку зі звільненням у розмірі 51503,55 грн.
2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києві від 27 серпня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь позивача вихідну допомогу у зв`язку зі звільненням в розмірі 49159,95 грн. В іншій частині позову відмовлено.
3. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2021 року в цій справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 17 листопада 2021 року.
4. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року, проголошеною в судовому засіданні за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 640/22582/19 за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Генерального прокурора Рябошапки Руслана Георгійовича про поновлення на роботі.
5. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року у справі № 640/22582/19 наказ Генерального прокурора про звільнення було скасовано, поновлено позивача на посаді і, враховуючи, що ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора, дана обставина зумовлює необхідність зупинення провадження у справі № 640/23621/19 на підставі пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України. 
II. Провадження в суді касаційної інстанції
6. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати прийняту ним ухвалу від 17 листопада 2021 року та направити справу для продовження апеляційного розгляду.
7. За доводами позивача, суд апеляційної інстанції безпідставно зупинив провадження у справі відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України, оскільки, на його думку, правовідносини у справах про поновлення на роботі та стягнення вихідної допомоги при звільненні не є взаємопов`язаними між собою. Крім того заявник вважає, що клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі подано представником відповідача після закінчення підготовчого провадження, проте як підстави для його подання виникли до розгляду справи, тому його задоволення суперечить приписам пункту 2 частини третьої статті 236 КАС України. 
8. Відповідачем до Верховного Суду подано відзив на касаційну скаргу, в якому він просив касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року - без змін, вказуючи на наявність підстав для зупинення судом апеляційної інстанції провадження у цій справі, оскільки у разі задоволення позовних вимог позивача у справі № 640/22582/19 й скасування наказу про звільнення та поновлення позивача на посаді, підстави для виплати вихідної допомоги не наступають.
9. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів виходить з такого.
III. Позиція Верховного Суду
10. Норми, що регулюють питання, пов`язані із зупиненням провадження у справі, визначені статтею 236 КАС України.
11. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
12. Під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються в іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.
13. Також об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
14. Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від предмета справи.
15. З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку, зокрема, адміністративного судочинства та зазначити чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.
16. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
17. Предметом розгляду цієї адміністративної справи є вимога про стягнення вихідної допомоги з відповідача на користь позивача у зв`язку із його звільненням з посади заступника начальника управління представництва інтересів держави в суді Департаменту підтримання обвинувачення та представництва інтересів держави в судах Генеральної прокуратури України та органів прокуратури згідно наказу Генерального прокурора від 17.10.2019 № 1127ц. 
18. Водночас оскарження згаданого наказу Генерального прокурора від 17.10.2019 № 1127ц є предметом розгляду у справі № 640/22582/19, де ОСОБА_1 просив визнати протиправним та скасувати оскаржуваний наказ, поновити його на посаді та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.
19. Чинним національним законодавством закріплені правові гарантії щодо дотримання прав працівника при його звільненні. Під гарантіями прав працівників розуміють систему встановлених законодавством заходів щодо врегулювання питань, що пов`язані з порушенням законодавства й вирішення спорів, направлених на захист їхніх прав. Однією з таких гарантій є виплата працівнику, який звільняється, вихідної допомоги.
20. Вихідна допомога - це державна гарантія, яка полягає в грошовій виплаті працівнику у випадках, передбачених законом, роботодавцем в колективному договорі або сторонами. Під вихідною допомогою зазвичай розуміють грошові суми, які виплачуються працівникові у разі припинення трудового договору з незалежних від працівника обставин у передбачених законодавством випадках.
21. Верховний Суд в постановах від 23 грудня 2020 року у справі № 560/3971/19, від 21 січня 2021 року у справі № 260/1890/19, від 27 січня 2021 року у справі № 380/1662/20 сформував висновок щодо застосування приписів статті 44 Кодексу законів про працю України при звільненні прокурора у за результатами рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.
22. Цей висновок Верховного Суду свідчить, що у день фактичного звільнення із займаної посади позивачу належала до виплати вихідна допомога у розмірі середнього місячного заробітку, оскільки незалежно від причини і підстави, відповідач повинен був під час звільнення дотримуватись вимог чинного законодавства України, провести звільнення працівника у порядку, визначеному законом з виплатою всіх гарантованим законодавством коштів, в тому числі і вихідної допомоги.
23. З огляду на характер виплати (державна гарантія) право на вихідну допомогу виникає з моменту звільнення особи у визначених законодавством випадках, а наявність окремого судового провадження із предметом дослідження правомірності такого звільнення та можливого поновлення такої особи на займаній посаді в разі визнання такого звільнення незаконним, не повинно в цій справі впливати на реалізацію права на вихідну допомогу. 
24. Колегія суддів Верховного Суду зауважує, що факт звільнення позивача є визначальним та достатнім для вирішення питання, щодо виплати вихідної допомоги. Набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі щодо правомірності звільнення ОСОБА_1 з органів прокуратури жодним чином не впливає на вирішення питання щодо наявності підстав для виплати вихідної допомоги у зв`язку з таким звільненням. Сама лише взаємопов`язаність двох справ в контексті обставин, що склались, не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі.
25. Виходячи з цього, оскільки обставини, визначені у пунктах 12, 13 цієї постанови, відсутні, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що визначеня права на виплату вихідної допомоги може виникнути у позивача в разі відмови суду в задоволенні його позовних вимог у справі № 640/22582/19 й відповідно про зупинення провадження у справі з цієї підстави.
26. Щодо посилань позивача про те, що клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі подано представником відповідача після закінчення підготовчого провадження, проте як підстави для його подання виникли до розгляду справи, тому його задоволення суперечить приписам пункту 2 частини третьої статті 236 КАС України, слід зазначити наступне. 
27. Відповідно до приписів пункту 2 частини третьої статті 236 КАС України суд не зупиняє провадження у справі за клопотанням учасника справи, поданим після закінчення підготовчого провадження, якщо зазначені у клопотанні підстави для зупинення провадження виникли до закінчення підготовчого провадження і такий учасник справи знав або повинен був про них знати.
28. Разом з тим, перегляд судових рішень в порядку апеляційного провадження визначено главою 1 розділу ІІІ КАС України.
29. Верховний Суд звертає увагу на те, що підготовка справи до апеляційного розгляду включає сукупність певних підготовчих дій, визначених статтею 306 КАС України і не містить стадії підготовчого провадження, а також визначення строку для подання учасниками справи клопотання про зупинення провадження.
30. З огляду на вищезазначене, колегія суддів доходить висновку про те, що доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права у зв`язку з неналежним, на його думку, розглядом клопотання про зупинення провадження, не знайшли свого підтвердження та є необґрунтованими.
31. Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. 
32. Верховний Суд убачає відсутність підстав для зупинення провадження у справі в силу положень пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України, вважає, що судом апеляційної інстанції постановлено ухвалу, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, а відтак касаційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи на продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
33. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.
Суддя-доповідач                                                                                С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    В.Е. Мацедонська
                                                                                                    О.Р. Радишевська