ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/14637/21  Номер провадження 33/814/396/23	Головуючий у 1-й інстанції Шишкін О.В.  Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.
за участі:
особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харків від 09 листопада 2021 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою 	  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 	

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175-1 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді попередження.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн. в дохід держави. 
Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 09.09.2021 року, близько 12.30 год., перебуваючи на території дитячого майданчика поблизу будинку №12 по просп.Науки в м.Харків, палив електронну сигарету. Своїми умисними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.175-1 КпАП України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Факт вчинення правопорушення заперечує. Вказує, що тютюнових виробів не вживає, а електронна сигарета належала його товаришу, який дав її в руки ОСОБА_1 , щоб роз`яснити принцип її дії. 
При цьому, в момент, коли до них підійшли працівники поліції, вони перебували не в межах дитячого майданчика.
Під час складення протоколу поліцейські не роз`яснили передбачені законом права та обов`язки, не надали змоги запросити адвоката, а наявні у протоколі про адміністративне правопорушення пояснення були заповнені зі слів працівників поліції.
Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, приходжу до такого висновку.
Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених суддею доказах, і є правильним.
       Відповідно до вимог ст.ст.252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч.1 ст.175-1 КпАП України (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушень) передбачає відповідальність, зокрема, за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.
Куріння тютюнових виробів - це дії, що призводять до згорання тютюнових виробів, у результаті чого утворюється тютюновий дим, який виділяється в повітря та вдихається особою, яка їх курить. До місць, в яких заборонено куріння, Законом України «Про заходи Щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 p. № 2899-IV віднесено робочі місця та громадські місця, за винятком спеціально для цього відведених місць. 
Громадське місце – це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
Так, до громадських місць в Україні, згідно із Законом України „Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення” №2899-IV від 22.09.2005 року, належать: ліфти і таксофони; приміщення та території закладів охорони здоров`я; приміщення та території навчальних закладів; дитячі майданчики; приміщення та території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту; під`їзди житлових будинків; підземні переходи; транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів; приміщення закладів ресторанного господарства; приміщення об`єктів культурного призначення; приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції  ОСОБА_1  провину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив та вказав, що тютюнових виробів не вживав, а електронна сигарета належала його товаришу, який дав її в руки ОСОБА_1 , щоб роз`яснити принцип її дії. При цьому, працівники поліції викликали у ОСОБА_1 панічний стан, а тому він не усвідомлював наслідки свого погодження із вказаним правопорушенням. 
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 палив тютюнові вироби, а саме електронну сигарету, перебуваючи на території дитячого майданчика, тобто у громадському місці. 
При цьому, факт вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_1 не заперечив, про що зробив відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, де міститься і його особистий підпис. Будь-яких заперечень чи клопотань щодо самого правопорушення чи допущених під час його складення порушень, ОСОБА_1 не заявляв. 
Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані. 
Тому, доводи апелянта про те, що він не палив електронної сигарети, а просто її роздивлявся на намагався зрозуміти принцип її дії, є непереконливими та надуманими, такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Крім того, відповідно до ст.23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст.33 КпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст.24-1 КпАП України за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:
1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;
2) попередження;
3) догана або сувора догана;
4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Вказані вимоги Закону суддею першої інстанції дотримано в повному обсязі, стягнення накладено у відповідності з приписами ст.ст. 24-1, 33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, який на момент вчинення правопорушення був неповнолітньою особою, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують відповідальність.
Таким чином, вважаю, що застосований до ОСОБА_1 захід впливу у виді попередження є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
       Враховуючи вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м.Харків від 09 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДЯ                          Л.В. Нізельковська