ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5205/23 Справа № 199/441/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - ПОДОРЕЦЬ О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16 травня 2023 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря судового засідання Сахарова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживача шляхом визнання недійсними умов кредитного договору та визнання кредитного договору припиненим та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
-за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»,   
на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
21.01.2021 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживача шляхом визнання умов кредитного договору недійсними та визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими.
Просила суд визнати недійсними з моменту укладення договору умови, зазначені в розділі 9 кредитного договору № 2203952057401, укладеного 29.03.2017 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», якими передбачено суму споживчого кредиту 137935,00 гривень, сплату процентної ставки на прострочену заборгованість по кредиту 56,00% річних, сплату позичальником комісії за надання кредиту 15 435,00 гривень, сплату щомісячної комісії 3,90% від суми споживчого кредиту за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та розмірах, визначених згідно з Додатком №1 до кредитного договору № 2203952057401 від 29.03.2017 року Графіком платежів та Розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки та визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором № 2203952057401, укладеним 29 березня 2017 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро».

10.02.2021 року АТ «Банк Кредит Дніпро» звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на їх користь загальну заборгованість за кредитним договором №2203952057401 у розмірі 148 912,47 грн.

       КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
       Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2022 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживача шляхом визнання умов кредитного договору недійсними та визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими задоволено.
Визнані недійсними з моменту укладення договору умови, зазначені в розділі 9 кредитного договору №2203952057401, укладеного 29.03.2017 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», якими передбачено суму споживчого кредиту 137 935,00 гривень, сплату процентної ставки на прострочену заборгованість по кредиту 56,00% річних, сплату позичальником комісії за надання кредиту 15 435,00 гривень, сплату щомісячної комісії 3,90% від суми споживчого кредиту на обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та розмірах визначених згідно з Додатком №1 до кредитного договору № 2203952057401 від 29.03.2017 Графіком платежів та Розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки.
Визнані припиненими зобов`язання за кредитним договором №2203952057401, укладеним 29.03.2017 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро». 
У задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства «Банк Кредит-Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 

       КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
       23.08.2022 року Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро»подано апеляційну скаргу на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2022 року, в якій ставиться питання про скасування рішення. Винесення нового рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.
       В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що між сторонами укладений Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб № 26257048621402-КР. Сторони погодили розмір споживчого кредиту в сумі 137 935 грн. строком на 36 місяців, з оплатою процентів – 9% річних на строкову заборгованість та в розмірі 56% річних – за прострочену заборгованість. Реальна процентна ставка складає 58,89% річних. Комісія за надання кредиту сторони погодили в сумі 15 435 грн., щомісячна комісія складає 3,9% від суми споживчого кредиту.
Позивач за первісним позовом не надав суду доказів того, що банком при підписанні договору була надана неповна або недостовірна інформація. 
Банком надано ОСОБА_1 послугу у повному обсязі, в розмірі та на умовах визначених договором. В свою чергу ОСОБА_1 має заборгованість по кредиту у розмірі 148 912, 47 грн., що складається з заборгованості по простроченому кредиту в сумі 41 971, 81 грн., заборгованості по простроченим процентам в сумі 31 907,87 грн. та простроченої комісії у розмірі 75 032,79 грн.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу не надходило. 

РУХ СПРАВИ
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року апеляційна скарга Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»залишена без задоволення. 
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2022 року залишено без змін. 

Постановою Верховного Суду від 05 квітня 2023 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду по суті на 16 травня 2023 року.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ
Представник Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» адвокат Левченко Юрій Валентинович доводи апеляційної скарги підтримав. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов банку.
Представник ОСОБА_1 адвокат Мурашко Ірина Валентинівна проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
       Інші сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.3 а.с.108), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

       ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
       Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

       Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та винести нове рішення з наступних підстав.

Судом інстанції встановлені наступні обставини справи:

29.03.2017 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» було укладено кредитний договір № 2203952057401.
Банк виконав умови кредитного договору - надав кредитні кошти в сумі 137 935,00 гривень, з яких одноразова комісія в сумі, визначеній сторонами кредитного договору – 15435,00 гривень, була перерахована на рахунок Банку одночасно із перерахуванням Суми кредиту на споживчі потреби. Таким чином, твердження ОСОБА_1 , про те, що вона не отримувала грошові кошти в сумі 137 935,00 гривень не відповідають дійсності та спростовуються відповідними доказами – умовами кредитного договору, УДБО, виписками по рахунку, відповідно до яких 29.03.2017 АТ «Банк Кредит Дніпро» видало ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 137935,00 гривень, з яких одночасно з видачею кредиту перераховано 15 435,00 гривень одноразова комісія (як передбачено умовами кредитного договору).
Станом на момент направлення зустрічної позовної заяви умови кредитного договору належним чином не виконуються , заборгованість по кредитному договору не погашена і станом на 26.01.2021 складає загалом 148 912,47гривень, з яких: 41 971,81 грн. - заборгованість по простроченому кредиту; 31 907,87 – заборгованість по прострочених процентах; 75 032,79 грн. – прострочені комісії. Крім того, кредитний договір підписано сторонами, погоджено, а тому не підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання недійсним розділу 9 кредитного договору.
Відповідно до висновку судової економічної експертизи від 26 липня 2021 року документально підтверджується отримання ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №2203952057401 від 29.03.2017 кредитних коштів у сумі 122 500,00 грн. Крім того, експертним висновком після проведення розрахунку встановлено, що станом на 28.03.2020 відсутня заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Банк Кредит-Дніпро» за договором споживчого кредиту №2203952057401 від 29.03.2017 та значиться переплата у розмірі 96 457,49 грн. (а.с.103-119 т.2).

Встановивши вказані обставини суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення первісного позову в частині визнання припиненим зобов`язання за кредитним договором №2203952057401, укладеним 29.03.2017 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Банк Кредит-Дніпро» та про відмову у задоволенні зустрічного позову Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 

Але у повній мірі з таким висновком колегія суддів апеляційного суду погодитись не може з наступних підстав.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року апеляційна скарга Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»залишена без задоволення. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2022 року залишено без змін. 

Постановою Верховного Суду від 05 квітня 2023 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд у постанові від 05 квітня 2023 року зазначив:
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина перша статті 215 ЦК України).
Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що діяла на момент укладення спірного договору, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним у силу закону з моменту його укладення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17).
Суди встановили, що розділом 9 кредитного договору передбачена одноразова комісія за надання кредиту в розмірі 15 435,00 грн та щомісячна комісія в розмірі 3,90 % від суми споживчого кредиту за обслуговування кредитної заборгованості.
Однак суди, вирішуючи позовні вимоги в частині визнання недійсними умов договору в частині обов`язку сплати позичальником комісії за надання кредиту у розмірі 15 435,00 грн і сплати щомісячної комісії в розмірі 3,90 % від суми споживчого кредиту за обслуговування кредитної заборгованості, неправильно застосували наведені норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Разом з тим згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Суди встановили, що Розділом 9 кредитного договору передбачена процентна ставка за користування кредитом, яка є фіксованою та становить на строкову заборгованість за кредитом – 9 % річних; на прострочену заборгованість за кредитом – 56 % річних.
Отже, вказана процентна ставка на прострочену заборгованість за кредитом на рівні 56 % річних не є комісією.
Враховуючи, що процентна ставка за неналежне виконання умов кредитного договору погоджена сторонами у належній письмовій формі, вона не є комісією (платою за додаткові та супутні послуги кредитодавця) і застосовується лише у разі порушення позичальником умов кредитного договору, з чим позивач погодилася, що підтверджується її особистим підписом, а умови договору є обов`язковими до виконання, немає правових підстав вважати ці умови договору недійсними.
Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції на наведе уваги не звернув, не дослідив та не надав належної правової оцінки розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданому банком на підтвердження заявлених зустрічних позовних вимог, не встановив її наявність чи відсутність з урахуванням установлених фактичних обставин справи, зокрема сплачених боржником коштів на виконання умов кредитного договору, в результаті чого не визначився з дійсним розміром заборгованості боржника за кредитним договором чи її відсутністю, та дійшов передчасних висновків про залишення без змін рішення районного суду.
Суд касаційної інстанції не має процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, збирати нові докази та давати їм оцінку, зокрема, щодо недійсності окремих умов кредитного договору та здійснених позичальником платежів на виконання цих умов (стаття 400 ЦПК України).
З урахуванням викладеного Верховний Суд дійшов висновку про скасування постанови апеляційного суду з направленням справи на новий розгляд до апеляційного суду для повного, всебічного та об`єктивного дослідження і встановлення фактичних обставин, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.417 ЦПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового судового розгляду.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним з моменту укладення договору умови сплати процентної ставки на прострочену заборгованість по кредиту 56,00% річних, а також визнання припиненим зобов`язання за кредитним договором №2203952057401, укладеним 29.03.2017 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро». 
Відповідно зустрічний позов підлягає задоволенню частково, у частині стягнення процентної ставки на прострочену заборгованість по кредиту.

СУДОВІ ВИТРАТИ
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається матеріалів справи (т.1 а.с.66) при поданні зустрічного позову Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» був сплачений судовий збір у розмірі 2 270 грн.
За подання апеляційної скарги Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» був сплачений судовий збір (т.3 а.с.7) у розмірі 5 574, 60 грн. Загальна сума сплаченого судового збору становить 7 844, 60 грн.
У зустрічному позові ставилось питання про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 148 912, 47 грн.
Зустрічний позов підлягає задоволенню частково у розмірі 31 907, 87 грн., що становить 21% від заявленої суми.
Відповідно судовий збір підлягає стягненню на рівні 21% від фактично сплаченого, що становить 1 647 (одну тисячу шістсот сорок сім) гривень 37 коп.

       ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
       Враховуючи, що в оскаржуємому рішенні є неправильне застосування норм матеріального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

        Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» задовольнити частково.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2022 року в частині визнання недійсним з моменту укладення договору умови сплати процентної ставки на прострочену заборгованість по кредиту 56,00% річних, а також визнання припиненим зобов`язання за кредитним договором №2203952057401, укладеним 29.03.2017 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» скасувати. 
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (ЄДРПОУ 14352406) заборгованість за кредитним договором №2203952057401, укладеним 29.03.2017 року, станом на 26 січня 2021 року по прострочених процентах у розмірі 31 907 (тридцять одна тисяча дев`ятсот сім) гривень 87 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (ЄДРПОУ 14352406) сплачений судовий збір у розмірі 1 647 (одну тисячу шістсот сорок сім) гривень 37 коп.
В іншій частині рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2022 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
       Повне судове рішення виготовлено та долучено до матеріалів цивільної справи 16 травня 2023 року.

Судді: