ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/951/23                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  20 квітня 2023 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,                                                                                                                      
ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
-   визнати протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168; 
- зобов`язати Військової частини НОМЕР_1 видати наказ, яким здійснити перерахунок та подальшу виплату позивачу з 24.02.2022 по 31.05.2022 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 у розмірі 100000 грн пропорційно в розрахунку на місяць.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі пункту 9 частини четвертої  статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції, визнати поважною причину введення військового стану в Україні.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач є учасником бойових дій, а тому ці обставини свідчать про пропуск строку звернення позивача до суду з поважних причин та є підставою для поновлення строку.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.01.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з зазначенням підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску, а також надати копію військового квитка, яка надасть змогу її точної оцінки.
На виконання вимог зазначеної ухвали, позивачем подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку, яка обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить службу у Військовій частини НОМЕР_1 по день подання даної позовної заяви. Поважними, об`єктивними та непереборними обставинами щодо пропуску строку звернення до суду вказує факт введення в Україні воєнного стану, який продовжено неодноразово та діє і зараз, а також те, що позивач приймає участь у цих військових діях на східному напрямку. 
Однак, суд першої інстанції повернув позовну заяву ОСОБА_1 на підставі пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки суд не встановив фактичних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами та свідчили б про дійсні перешкоди для своєчасного звернення позивача до суду.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
За змістом   статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України   позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята   статті 122 КАС України).
Відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З матеріалів справи вбачається, що з цим адміністративним позовом позивач звернувся 26.01.2023, вимоги якого стосуються визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 за період з 24.02.2022 по 31.05.2022,   тобто за межами місячного строку звернення до адміністративного суду.
Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. 
Натомість, заявляючи клопотання про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та їх поновлення, ОСОБА_1 не надає доказів поважності причин пропуску цього строку, доказів наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що позивачем не зазначено яким саме чином проходження військової служби позивачем зашкодили останньому звернутись до суду, а посилання представника позивача на участь в бойових діях на східному напрямку не підтверджено жодним доказом. Також позивачем не надано належних та допустимих доказів участі в період з травня 2022 року по січень 2023 рік у військових діях на східному напрямку, що могли бути дійсно поважними підставами пропуску позивачем строку звернення до суду.
Слід зазначити, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За правилами   статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України    суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями   315,   316,   321,   322,   325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

суддя                                        В.П.Мельничук

суддя                                        О.М.Оксененко