17.04.23
33/812/149/23

Справа № 467/790/22
 
Провадження № 33/812/149/23         
 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2023 року                                                              м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Шаманської Н.О.
за участю секретаря Біляєвої В.М.
захисника особи, яку притягнуто 
до адміністративної відповідальності          ОСОБА_1 
                                                
       розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , подане його захисником Доровим Андрієм Олексійовичем, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2022 року, якою
        ОСОБА_2 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік

у с т а н о в и в:

Згідно постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2022 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 090715, 23 серпня 2022 року о 21:40 год. в м. Вознесенську по вул. Ювілейній водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ЗАЗ-Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту Drager, результат якого склав 1,20 ‰. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, захисник ОСОБА_2 – Доров А.О. 20 березня 2023 року подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції. Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження. 
     В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначав, що ОСОБА_2  не брав участі у розгляді справи, не був та міг бути повідомленим  судом  оскільки  проходив на той час та проходить у теперішній час військову службу. В січні 2023 року на адресу ОСОБА_2  надійшов лист Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області згідно якого йому необхідно прибути до сектору адміністративної практики для передачі водійського посвідчення. Про вказане повідомлення йому стало відомо  у березні 2023 року після чого він звернувся за правовою допомогою до адвоката  Дорова А.О. Захисник ознайомився з матеріалами справи                     9 березня 2023 року  та у  десятиденний строк подав апеляційну скаргу.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2  -  Дорова А.О., апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.
Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у частині 2 статті 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно положень частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу.
Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене частиною 2 статті 294 КУпАП, надає потенційному апелянту достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. 
       За положеннями ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. 
       Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
   Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване судове рішення ухвалено 24 жовтня 2022 року. Апеляційна скарга захисником ОСОБА_2 – Доровим А.О. подана 20 березня 2023 року. 
Перевіркою обставин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови встановлено, що ОСОБА_2 дійсно не був присутній у судовому засіданні під час розгляду даної справи та винесення оскаржуваної постанови, однак останній був обізнаний про те, що стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. 
13 лютого 2023 року захисник ОСОБА_2 – Рубан С.Ю. ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується його підписом на заяві, яка міститься у матеріалах справи (а.с. 19). 
За такого, ОСОБА_2 та його захисник Рубан С.Ю., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 9 лютого 2023 року, 13 лютого 2023 року були ознайомлені з результатами розгляду справи.
Однак з апеляційною скаргою на постанову судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2022 року вже інший захисник ОСОБА_2 – адвокат Доров А.О. звернувся 20 березня 2023 року( більш ніж через чотири місяці з дня її винесення та майже через місяць після того як ОСОБА_2 стало відомо про зміст оскаржуваної постанови від захисника Рубана С.Ю.), тобто поза межами строку визначеного статтею 294 КУпАП, якою регламентовано порядок і строки оскарження рішень судді в справах про адміністративні правопорушення.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26.31.2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).
Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що ОСОБА_2 дізнався про оскаржувану постанову суду лише в березні 2023 року та лише 9 березня 2023 року його захисник Доров А.О. ознайомився з матеріалами справи є безпідставними оскільки, як вбачається з матеріалів справи, 13 лютого 2023 року інший захисник ОСОБА_2 – Рубан С.Ю., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 9 лютого 2023 року ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується його підписом на заяві, яка міститься у матеріалах справи (а.с. 19). Даних про те, що між ОСОБА_2 та захисником Рубаном С.Ю. розірвано договір про надання правової допомоги матеріали справи не містять. 
Враховуючи практику ЄСПЛ апеляційний суд вважає, що вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2022 року не можна визнати поважними, а тому у поновленні пропущеного строку слід відмовити.
Інших об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для оскарження постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено.
Отже, враховуючи, що матеріали справи містять достатні дані про обізнаність ОСОБА_2 про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та ухвалення постанови слід дійти висновку, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не наведено поважних підстав для поновлення строку для оскарження постанови суду.
За таких обставин, строк на апеляційне оскарження постанови суду не підлягає поновленню.
З урахуванням викладеного, керуючись ч.2 ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду Н.О.Шаманська