ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 р.	Справа № 530/934/17	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Токар А.В.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 09.08.21 по справі №530/934/17
          за позовом      ОСОБА_1  
          до      Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області                    
          про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області (далі – відповідач), в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення шістнадцятої сесії сьомого скликання Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області від 29.06.2017, в частині дострокового припинення її повноважень як Опішнянського селищного голови;
- поновити її на посаді селищного голови Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області з 29.06.2017;
- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 639015 грн та моральну шкоду в сумі 640000,00 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративно суду від 28.07.2021 відмовлено в задоволенні позову.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначила, що рішення суду першої інстанції необґрунтоване та незаконне, оскільки рішення шістнадцятої сесії сьомого скликання Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області про висловлення недовіри та дострокове припинення повноважень як голови Опішнянської селищної ради прийняте з порушенням процедури дострокового припинення повноважень селищного голови та норм чинного законодавства.
Вказала, що в порушення вимог Закону в рішенні шістнадцятої сесії сьомого скликання Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області є лише загальне посилання на ст. 26, 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР), але не зазначено які конкретно пункти цих статей стали підставою для прийняття рішення про висловлення недовіри і дострокового припинення повноважень селищного голови. Зазначила, що мотивуючи підстави для дострокового припинення повноважень позивача, як селищного голови  депутати лише зазначили про підстави, які передбачені ч. 2 ст. 79 Закону №280/97-ВР, однак не надали жодного доказу, який би підтверджував порушення позивачем Конституції та Законів України, права і свободи громадян, незабезпечення здійснення наданих повноважень.
У Гадяцькому районному суді Полтавської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 , але дане кримінальне провадження правоохоронними органами було відкрито тільки після звернення 16-ї сесії 7 скликання Опішнянської селищної ради від 29.06.2017 до Національного антикорупційного бюро України. На даний час не відносно позивача не ухвалено будь-якого вироку. Крім цього не набрало законної сили жодне рішення суду про притягнення позивача до відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права займати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. 
Апелянт зазначила, що її звільнення відбулося з порушенням норм Регламенту Опішнянської селищної ради. Вказала, що неправомірне звільнення з посади потягло за собою неможливість подальшого офіційного працевлаштування та спричинило значну майнову шкоду.
На думку апелянта, діями депутатів 7 скликання Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області були порушені законні права позивача та прийнято неправомірне рішення про дострокове припинення повноважень селищного голови. Крім того, зазначила, що Опішнянська селищна рада не видала і не надіслала трудової книжки, чим порушила вимоги ст. 47 КЗпП України.
Позивач в судове засідання не зв`явилася, про дату, час і місце розгляду повідомлялась судом належним чином.
На адресу Другого апеляційного адміністративного суду повернувся конверт із судовою повісткою з відміткою відділення пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".
Частиною 3 ст. 124 КАС України визначено, що судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: 1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; 2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 124 КАС у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.
Частиною 11 ст. 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Крім того, відповідно до частини 1 ст. 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
На електронну адресу суду без використання підсистеми «Електронний суд» ОСОБА_1 подала клопотання про відкладення розгляду справи, яке не підписане кваліфікованим електронним підписом.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 КАС України, заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.
Стаття 167 КАС України встановлює загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.
Згідно із ч. 8 ст. 18 КАС України, особи, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.
Відповідно до ч. 7, 8 ст. 44 КАС України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника) (ч. 10 ст. 44 КАС України).
Відповідно до пп. 15.1) пп. 15 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.
Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 (у редакції рішення Ради суддів України від 12.04.2018 №16; в подальшому Положення №30), передбачена можливість до початку функціонування ЄСІТС використання судами в тестовому режимі окремих інструментів електронного правосуддя, серед яких і підсистема «Електронний суд».
Зокрема, у пункті 2.3 вказаного рішення визначено, що окремі норми Положення про автоматизовану систему документообігу суду, які, зокрема, стосуються використання підсистеми «Електронний суд» можуть використовуватися у тестовому режимі виключно для судів та органів системи правосуддя, визначених пілотними, згідно з відповідним наказом Державної судової адміністрації України.
Дослідну експлуатацію підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет» затверджено у всіх місцевих та апеляційних судах України (крім Київського апеляційного суду) та Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду з 01.06.2020 р. наказом Державної судової адміністрації України №247 від 01.06.2020.
Під час тестової експлуатації підсистеми «Електронний суд» судам та учасникам судового процесу необхідно керуватися вимогами Положення №30.
Згідно із вимогами Положення №30, надсилання в електронній формі процесуальних документів до суду має здійснюватися із використанням сервісу підсистеми «Електронний суд», розміщеному за посиланням у мережі Інтернет: https://cabinet.court.gov.ua/login.
Для можливості користування цим сервісом необхідно здійснити реєстрацію офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) з обов`язковим використанням власного електронного цифрового підпису.
Отже, надсилання процесуальних документів в електронній формі передбачає використання сервісу підсистеми «Електронний суд», розміщеному за посиланням у мережі Інтернет: https://cabinet.court.gov.ua/login, відповідно до попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного цифрового підпису.
Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права, викладений у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 по справі №826/11548/17, від 06.08.2019 по справі №2340/4648/18 та від 22.08.2019 по справі № 520/20958/18.
Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до місцевих та апеляційних судів із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи чи його представником, безумовно є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим скріпленням власним електронним цифровим підписом учасника справи через Електронний кабінет.
Як вбачається з клопотання позивача про відкладення розгляду справи надійшло на електронну адресу Другого апеляційного адміністративного суду без використання підсистеми «Електронний суд» та не містить кваліфікованого електронного підпису заявниці.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки відомості про формування клопотання відсутні в підсистемі «Електронний суд», а подане на електронну адресу суду заява не містить кваліфікованого електронного підпису ОСОБА_1 , то заявником використано не передбачений чинним процесуальним законодавством спосіб звернення до суду із такою заявою.
Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права, викладений у постановах Верховного Суду від 12.08.2020 у справі №160/1156/19, в ухвалі від 05.02.2020 у справі №2340/4795/18, від 28.09.2020 по справі №520/4913/19, від 30.09.2020 по справі №300/1282/19, від 12.10.2020 по справі №855/66/20.
Враховуючи вище зазначене колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі позивача.
Клопотання адвоката про відкладення розгляду справи до повернення позивача в Україну задоволенню не підлягає, оскільки адвокатом не зазначено конкретного строку повернення повернення її в Україну. А відповідно до положень ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) перебування за кордоном сторони по справі не є підставою для зупинення провадження.
Крім того, колегія суддів зазначає, що додані адвокатом копії документів не відповідають вимогам ст. 94 КАС України. 
Згідно з положеннями ч. 1, 3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.
05 листопада 2015 року  відповідно  до рішення першої сесії 7 скликання Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області ОСОБА_1 набула повноважень голови Опішнянського селищної ради Зіньківського району Полтавської області.
29 червня 2017 на 16 сесії 7 скликання Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області прийняте рішення про висловлення недовіри та дострокове припинення повноважень селищного голови Опішнянської селищної ради ОСОБА_1 .
Позивач вважаючи, що таке рішення прийняте з порушенням процедури дострокового припинення повноважень селищного голови та норм чинного законодавства  звернулася до суду для захисту своїх прав.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що не має правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення шістнадцятої сесії сьомого скликання Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області від 29.06.2017, в частині дострокового припинення повноважень Опішнянського селищного голови та про поновлення ОСОБА_1 на посаді селищного голови Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області з 29.06.2017.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування є Закон №280/97-ВР.
Відповідно до частини першої статті 42 Закону №280/97-ВР повноваження сільського, селищного, міського голови починається з моменту оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на пленарному засіданні ради рішення про його обрання. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частини першої та другої статті 79 цього Закону.
За приписами Закону №280/97-ВР голова відповідної ради є головною посадовою особою територіальної громади відповідної адміністративно - територіальної одиниці та виконує роль її представника. З цією метою Закон наділяє голову відповідної ради широким колом повноважень, але, водночас, і передбачає можливість дострокового припинення його повноважень у разі, коли він з тих чи інших причин неналежно виконує покладені на нього обов`язки.
За своєю правовою суттю можливість дострокового припинення повноважень виступає гарантією ефективності здійснення покладених на голову відповідної ради повноважень, а з іншої - грає роль дієвого заходу щодо попередження зловживання ним своїм службовим становищем, створює юридичну можливість здійснення контролю за його діяльністю.
За змістом ч. 1, 2 ст. 79 Закону №280/97-ВР повноваження сільського, селищного, міського голови вважаються достроково припиненими у разі: його звернення з особистою заявою до відповідної ради про складення ним повноважень голови; припинення його громадянства; набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього; набрання законної сили рішенням суду про притягнення його до відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права займати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; відкликання з посади за народною ініціативою; визнання його судом недієздатним, безвісно відсутнім або оголошення таким, що помер; його смерті.
Повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути також достроково припинені, якщо він порушує Конституцію або закони України, права і свободи громадян, не забезпечує здійснення наданих йому повноважень.
Згідно ч. 3 ст. 79 Закону №280/97-ВР повноваження сільського, селищного, міського голови за наявності підстав, передбачених абзацом першим частини другої цієї статті, можуть бути припинені достроково за рішенням місцевого референдуму або за рішенням відповідної ради, прийнятим шляхом таємного голосування не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.
Принципи, унормовані даною  нормою передбачають таємність голосування при прийнятті відповідного рішення. Тобто вбачається, що законодавцем така процедура прийняття рішення про припинення повноважень селищного голови передбачена окремо, спеціальною нормою, яка надає депутатам можливість прийняття рішення на підставі власних переконань, за наслідками особистої думки та з урахуванням індивідуального ставлення до підстав, обставин, обґрунтування такого рішення. Дотримання описаних принципів є неможливим за вимоги публічного обговорення та схиляння особи, що повноважна на прийняття рішення, на користь вирішення його в той, чи інший спосіб.
Згідно з пунктами 10 та 16 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття рішення про недовіру сільському, селищному, міському голові та прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови у випадках, передбачених цим Законом. 
Як встановлено матеріалами справи 29 червня 2017 року рішенням Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області міської ради "Про висловлення недовіри селищному голові Опішнянської селищної ради ОСОБА_1 "  висловлено недовіру та достроково припинено повноваження.  Ухвалено бухгалтеру провести розрахунки згідно чинного законодавства та забезпечити складання акту щодо передачі ОСОБА_1 матеріальних цінностей до Опішнянської селищної ради та секретарю ради видати трудову книжку.
Рішення підписане секретарем Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області.
Дане рішення прийнято на підставі мотивованих обґрунтувань депутатів селищної ради   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - щодо підстав дострокового припинення повноважень Опішнянського селищного голови ОСОБА_1 .
Жоден з присутніх на сесії депутатів - 18 депутатів,  відповідно до протоколу не висловив заперечень проти наведених фактів.
Обставини, що були підставою для прийняття рішення від 29 червня 2017 року зазначені в обґрунтуваннях депутатів селищної ради та відображені у протоколі шістнадцятої сесії сьомого скликання Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області, який наявний в матеріалах справи.
Відповідно до протоколу засідання Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області від 29 червня 2017 року, шістнадцятою сесією сьомого скликання прийнято рішення "Про висловлення недовіри голові  Опішнянської селищної ради ОСОБА_5 " яким достроково припинили повноваження селищного голови.
Рішення прийняте таємним голосуванням, за нього проголосували 18 депутатів Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області (загальна кількість депутатів 22), тобто не менш як дві третини голосів, як передбачено частиною третьою статті 79 Закону №280/97-ВР.
Процедура голосування щодо висловлення недовіри та дострокового припинення повноважень Опішнянського селищного голови ОСОБА_1 відбулась відповідно до вимог зазначених в Законі №280/97-ВР.
Як вбачається з протоколу сесії Опішнянської селищної ради від 29 червня 2017 року на виконання вимог Закону №280/97-ВР, Регламенту Опішнянської селищної ради  було проведено таємне голосування, створено для цього лічильну комісію, виготовлені бюлетені та складений і затверджений протокол лічильної комісії.
Даний факт також підтверджено показами свідка: секретаря Опішнянської селищної ради ОСОБА_6 , допитаного під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень сільського голови у випадках, передбачених Законом №280/97-ВР, належить до виключних повноважень відповідної ради.
Такі повноваження ради є дискреційними, а тому адміністративний суд при розгляді цієї справи по суті спору не може здійснювати повторну перевірку роботи голови сільської ради щодо належного чи неналежного здійснення наданих йому повноважень, допущення ним у своїй діяльності порушень законодавства України, прав і свобод громадян, як і не може будь-яким чином переоцінювати позицію (волевиявлення) депутатів селищної ради, які проголосували за необхідність дострокового припинення повноважень сільського голови.
Спірне рішення Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області міської ради може бути перевірене адміністративним судом лише на предмет законності та легітимності, а не доцільності його прийняття.
Враховуючи вище викладене та правові норми, колегія суддів вважає правомірними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення шістнадцятої сесії сьомого скликання Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області від 29.06.2017, в частині дострокового припинення повноважень Опішнянського селищного голови та про поновлення її на посаді селищного голови Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області з 29.06.2017.
Посилання апелянта про відсутність підстав для висловлення їй недовіри та дострокового припинення її повноважень як Опішнянського селищного голови, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, з урахуванням вище зазначеного.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення Регламенту Опішнянської селищної ради та процедури прийняття рішення сесією селищної ради, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Частиною 1 статті 140 Конституції України унормовано, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Згідно частини 1 ст. 6 Закону №280/97-ВР первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.
Депутати сільської ради представляють волевиявлення відповідної територіальної громади, тобто володіють представницькими функціями, в той час як сільський голова є посадовою особою, який обирається та повноваження якого припиняються у передбачений законом спосіб.
Враховуючи всі обставини справи, колегія суддів зазначає, що певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, процедури його ухвалення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Колегія суддів, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.
Аналогічну оцінку суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого. Тобто скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином вище зазначені доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції. 
Стосовно вимог апелянта, щодо неправомірної відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, колегія суддів вважає їх такими, що задоволенню не підлягають, оскільки вони є похідними від вимог про визнання протиправним та скасування рішення шістнадцятої сесії сьомого скликання Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області від 29.06.2017 в частині дострокового припинення повноважень Опішнянського селищного голови ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача поновити її на посаді селищного голови Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області з 29.06.2017.
Посилання апелянта на порушення вимог ст. 47 КЗпП Опішнянською селищною радою в частині не видачі трудової книжки після звільнення, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки дії (бездіяльність) відповідача щодо не видачі трудової книжки не є предметом розгляду по даній справі.
Щодо інших доводів апелянта колегія суддів зазначає.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року по справі №530/934/17  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	Я.В. П`янова    О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено  21.04.2023