КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                              
Справа № 357/12106/20                                  Головуючий у 1 інстанції: Шереметьєва Л.А.
провадження № 22-ц/824/8110/2023                                       Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
12 червня 2023 року                                                                                    м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І., 
суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,
при секретарі: Панчошній К.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою    ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, -
 
в с т а н о в и в :
 
У грудні 2020 року ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в якому просили суд стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь кожного з позивачів по 14 169 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 196 179 грн 79 коп. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров`ю. 
Також просили стягнути з ОСОБА_5 на користь кожного з позивачів по 285 831 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, стягнути з нього на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , шкоду, завдану смертю його батька ОСОБА_6 , у розмірі 5 155 грн 10 коп. щомісячно, починаючи від 07 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги обґрунтували тим, що 07 лютого 2020 року водій автомобіля «ВАЗ 21099»   ОСОБА_5 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину дороги. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав травми та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
За даним фактом Білоцерківським ВП ГУНП в Київській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.
Постановою від 29 липня 2020 року закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю у діяннях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.
Під час стаціонарного лікування ОСОБА_6 було витрачено грошові кошти у розмірі 196 179 грн 79 коп.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», тому витрачені на лікування грошові кошти підлягають сплаті страховою компанією на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров`ю.
Крім того, вказували, що внаслідок ДТП та її трагічних наслідків позивачам було заподіяно моральну шкоду, а саме, вони зазнали тяжкого душевного болю, пережили сильне емоційне потрясіння.
Оскільки відповідальність за моральну шкоду несе страховик в межах страхового ліміту, різниця підлягає відшкодуванню за рахунок ОСОБА_5 .
До дня смерті ОСОБА_6 працював у ПрАТ «Росава» та відповідно до довідок про нараховану заробітну плату його середньомісячний заробіток (дохід) складав 15 465 грн 29 коп.
Враховуючи положення статей 1194, 1202 ЦК України з ОСОБА_5 на користь малолітнього ОСОБА_2 підлягає стягненню 783 575 грн 20 коп. щомісячними платежами до досягнення повноліття в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_6 .
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 
20 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , та на користь ОСОБА_3 і ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 30 000 грн на кожного.
В решті вимог до відповідача ОСОБА_5 відмовлено.
Стягнуто з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 196 179 грн 79 коп. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров`ю.
Стягнуто з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рахунок моральної шкоди по 14 169 грн на кожного.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачі та ОСОБА_5 звернулись з апеляційними скаргами, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Представник позивачів не погоджувався з рішенням суду в частині позовних вимог заявлених до ОСОБА_5 , з підстав зазначених в позовній заяві, і вважав, що суд першої інстанції не повно дослідив обставини справи, що призвело до невірного вирішення спору, також вважав, що визначені суми моральної шкоди та шкоди у зв`язку із втратою годувальника підлягали стягненню з ОСОБА_5 , як особи, яка керувала джерелом підвищеної небезпеки.
Вважав, що відповідальність повинна бути покладена на ОСОБА_5 незалежно від наявності вини в його діях.
Заявлений розмір моральної шкоди вважав обґрунтованим.
ОСОБА_5 в апеляційній скарзі зазначав, що саме в діях потерпілого               ОСОБА_6 мала місце груба необережність, нехтування правилами безпеки дорожнього руху, перебування на проїзній частині у темному одязі в темну пору доби, її перетинання в недозволеному місці, що стало умовою настання наслідку у вигляді смерті пішохода.
Зауважував, що порушень правил дорожнього руху в його діях не було виявлено.
Вважав відсутніми підстави для стягнення з нього моральної шкоди у визначеному розмірі.
Крім того, вказував, що судом першої інстанції не було враховано його матеріального стану, оскільки зважаючи на невисокий його дохід та наявність на утриманні двох дітей та дружини, стягнення моральної шкоди у визначеному розмірі є неможливим.
Постановою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди та щомісячних платежів на відшкодування шкоди, завданої смертю батька, скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.  
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шкоду, завдану смертю батька, в розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з 19 березня 2020 року і до досягнення ОСОБА_2 вісімнадцяти років.
В задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 15 березня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року в частині вирішення вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , про стягнення з ОСОБА_5 шкоди, завданої смертю потерпілого, скасовано, і справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року в частині вирішення вимог ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди залишено без змін.
Отже, Київський апеляційний суд переглядає рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року лише в частині вирішення вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2  про стягнення з ОСОБА_5 шкоди, завданої смертю потерпілого.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в частині вирішення вимог ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 ,  про стягнення шкоди, завданої смертю потерпілого, підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що шкода завдана втратою годувальника сину загиблого не підлягає стягненню з огляду на відсутність вини у діях відповідача.  
Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної  інстанції за  результатами розгляду  апеляційної скарги  має право: скасувати судове рішення повністю  або частково  і ухвалити  у відповідній частині нове  рішення або змінити рішення.
Судом встановлено, що 07 лютого 2020 року близько 18 год. водій автомобіля «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , рухаючись по 418 км + 200 м автодороги «Н 02», від м. Узин у напрямку до м. Біла Церква, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину дороги.
Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав травми та на кареті ЕМД був доставлений до Білоцерківської МЛ №2, де ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про смерть (а.с.97).
За даним фактом Білоцерківським ВП ГУНП в Київській області відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020110360000024 від 08 лютого 2020 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ( а. с. 8 ).
Постановою слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 29 липня 2020 року кримінальне провадження 
№ 12020110360000024, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п 2 ч.1 ст 284 КПК України ( а.с.9-10 ).
В постанові про закриття кримінального провадження вказано, що причиною вказаної ДТП є порушення пішоходом ОСОБА_6 вимог п.п.4.4 - «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділити себе, а за можливості мати на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху». Пішохід ОСОБА_6 , не впевнився у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, перетинав у темну пору доби проїзну частину автодороги «Н02» поза пішохідним переходом, що і призвело до наїзду на нього автомобілем.
Володільцем автомобіля «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким вчинено ДТП, є ОСОБА_5 .
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про що зазначено в страховому полісі №ЕР 141866544 від 08 січня                   2020 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 260 000 грн. та шкоду заподіяну майну 130 000 грн. (а.с.110, 111).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.
Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п 'яти років після його смерті.
Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.
Відповідно до ч.1 ст. 1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.
До дня смерті ОСОБА_6 працював бетонярем у цеху ремонтно-будівельних та спецробіт в Приватному акціонерному товаристві «Росава». Відтак, його середньомісячний заробіток (дохід) розраховується за аналогічними правилами, які встановлено ст.1197 ЦК України для відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи, яка працювала за трудовим договором.
Згідно з ч.1 ст.1197 ЦК України середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я.
Відповідно до довідок ПрАТ «Росава» нарахована заробітна плата ОСОБА_6 за період від лютого 2019 року до січня 2020 року включно, тобто за 12 календарних місяців його роботи, склала 185 583, 47 грн., відповідно його середньомісячний заробіток (дохід) складає 15 465, 29 грн. (185 583, 47 грн. : 12 міс. = 15 465, 29 грн.).
З урахуванням положень ч.2 ст.1200 ЦК України розмір середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди, тобто працюючої дружини ОСОБА_1 , складає 5 155, 10 грн. (15 465, 29 грн.: 3 = 5 155, 30 грн.).
Особою, яка має право на відшкодування шкоди на підставі ст.1200 ЦК України є малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є сином померлого, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_3 і який мав право на утримання від свого батька до досягнення ним вісімнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Малолітньому ОСОБА_2 , якому з моменту ДТП до повноліття залишалось 152 місяці, належить до виплати 783 575, 20 грн. (5 155, 10 грн. х 152 міс. = 783 575, 20 грн.).
Таким чином, враховуючи положення ст.ст.1194, 1202 ЦК України, суму в розмірі 783 575, 20 грн. належить стягнути в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_6 його малолітньому сину ОСОБА_2 щомісячними платежами в розмірі 5 155,10 грн. починаючи від 07.02.2020 року і до повноліття дитини.
Щодо вимог про стягнення на користь малолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , шкоди, завданої смертю потерпілого, то як вже зазначалось, згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).
Особам, визначеним у частині першій цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував (частина друга статті 1200 ЦК України).
Частиною першою статті 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.
 Статтею 1202 ЦК України, яка визначає порядок відшкодування шкоди, не передбачена можливість зменшення її розміру.
Також, колегія суддів звертає увагу, що відносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 19610-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом №19610-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Згідно з пунктом 23.1 статті 23 Закону №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є, зокрема, шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом №1961-IV порядку.
Пунктом 27.2 статті 27 Закону №1961-IV передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
За статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18).
Таким чином, шкода, завдана смертю потерпілого, підлягає відшкодуванню страховиком на підставі пункту 27.2 статті 27 Закону № 1961-IV в межах ліміту страхового відшкодування.
З урахуванням наведеного, вирішуючи спір в частині відшкодування на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , шкоди, завданої смертю батька, апеляційний суд вважає, що ця шкода підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».
Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Зокрема, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року в частині позовних вимог про стягнення шкоди, завданої смертю батька скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити  та стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах сина ОСОБА_2 , шкоду, завдану смертю батька, у розмірі 5 155 грн 10 коп. щомісячно, починаючи від 19 березня 2020 року і до досягнення ОСОБА_2 вісімнадцяти років.
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384  ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4   задовольнити.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2021 року в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 шкоди, завданої смертю батька, скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.  
Стягнути з  Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_4 ), яка діє в інтересах сина ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), шкоду, завдану смертю батька, у розмірі 5 155 (п`ять тисяч сто п`ятдесят п`ять) грн. 10 коп. щомісячно, починаючи від 19 березня 2020 року і до досягнення ОСОБА_2 вісімнадцяти років.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 03 липня 2023 року.

Головуючий:  

Судді: