ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
03 травня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/5243/22	
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),  суддів:  Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А.,   за участі секретар судового засідання Соловей Л.О., представника позивача Хижня Л.Є., представник відповідача Лозінська І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області  на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2022 року (суддя у 1 інстанції Максименко Л.Я.) в адміністративній справі №280/5243/22 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг"  до  Головного управління ДПС у Вінницькій області  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,- 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг"  звернулося з позовом до суду до Головного управління ДПС у Вінницькій області, в якому просило  визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 22.08.2022 року:
- форми “В1” № 0052350703, яким Товариству з обмеженою відповідальністю “Саноіл-Трейдінг” зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку на 31418920,00 грн. за декларацією № реєстрації у контролюючому органі 9036949659, дата реєстрації у контролюючому органі 21.02.2022, звітний (податковий) період, за який подано декларацію - січень 2022 року, та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 15709460,00 грн.;
- форми “ВЗ” № 0052360703, яким Товариству з обмеженою відповідальністю “Саноіл- Трейдінг” відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 511463,00 грн. за декларацією № реєстрації у контролюючому органі 9036949659, дата реєстрації у контролюючому органі 21.02.2022, звітний (податковий) період, за який подано декларацію - січень 2022 року;
- форми В4 № 0052370703, яким Товариству з обмеженою відповідальністю “Саноіл- Трейдінг” зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 11130461,00 грн., за декларацією № реєстрації у контролюючому органі 9036949659, дата реєстрації у контролюючому органі 21.02.2022, звітний (податковий) період, за який подано декларацію - січень 2022 року;
- форми “ПС” № 0052390703, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю “Саноіл-Трейдінг” застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 1020,00 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2022 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 22.08.2022 № 0052350703, № 0052360703, №0052370703, № 0052390703. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Саноіл- Трейдінг” судовий збір у розмірі 24810 грн. 00 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позову.  
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що при прийнятті рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального права та не всебічно з`ясовано обставини, які необхідно було встановити.
Так, працівниками відповідача за результатами позапланової невиїзної документальної перевірки позивача було встановлено порушення податкового законодавства України, що і стало наслідком прийняття спірних рішень у цій справі. Зазначено, що на вимогу податкового органу позивачем не було надано будь-які первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, які є предметом перевірки та підтверджують дані податкових декларацій з ПДВ. При цьому, право вимагати у податкового органу оригінали первинних документів під час перевірки закріплено в Податковому Кодексі України. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
З матеріалів справи слідує, що ГУ ДПС у Вінницькій області на підставі наказу від 16.06.2022 №1257к., відповідно до п.п. 19-1.1.6 п. 19.1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, ст.79, п.69.2 ст.69, п.200.11 ст.200 підрозділу 10 розділу XX перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 року за №2755-VI, проведена позапланова невиїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 21.02.2022 № 9036949659 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків.
За результатами перевірки складено акт від 26.07.2022 року № 4271/02-32-07-03/33561148, яким встановлено наступні порушення: 
- п.192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.44.1 ст.44, абзацу б) п.200.4, п.200.7, п.200.9 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого TOB "Саноіл-Трейдінг" завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2 (20.2.1) Декларації) за січень 2022р. на суму 31 418 920 грн.;
- п.44.1 ст.44, абзацу б) п.200.4, п.200.7, п.200.9 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого TOB "САНОІЛ-ТРЕЙДІНГ" завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2 (20.2.1) Декларації) за січень 2022р. на суму 511 463 грн.; занижено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) (ряд.21 Декларації) за січень 2022 року на суму 511 463 грн.;
- п.192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п.44.1 ст.44, абзацу б) п.200.4, п.200.7, п.200.9 ст.200 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, в результаті чого TOB "Саноіл-Трейдінг" завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 11 130 461 грн. (р.21 Декларації "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду") за січень 2022р.;
- п.16.1.5, п.16.1.12 ст. 16, п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, ст.79, п.83.1 ст.83, п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України підприємством не надано до перевірки первинні документи.
22.08.2022 року на підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято податкові повідомлення-рішення:
- форми В1 № 0052350703, яким TOB «Саноіл-Трейдінг» зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану на рахунок платника у банку на 31 418 920 грн., та застосовано штрафні санкції на суму 15 709 460 грн.;
- форми В3 № 0052360703, яким відмовлено TOB «Саноіл-Трейдінг» у наданні бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 511 463 грн.;
- форми В4 № 0052370703, яким TOB «Саноіл-Трейдінг» зменшено розмір від`ємного значення на суму ПДВ 11 130 461 грн.;
- форми ПС № 0052390703, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1020 грн.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Положеннями п. 78.7 ст.78 ПК України передбачено, що перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.
Відповідно до п. 83.1 ст 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.
Згідно з п. 85.2 ст. 85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.
Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (абз.1 п.85.2 ст. 85 ПК України).
Відповідно до п.85.4 ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені КОПІЇ первинних фінансово- господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п 'ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
Пунктом 85.8 ст.85 ПК України передбачено що посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників КОПІЇ документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Згідно п.85.7 ст.85 ПК України отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.
В той же час,   пунктом 85.5 ст. 85 ПК України чітко визначено, що забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.
Аналогічне положення щодо заборони вилучення оригіналів первинних документів наведено у ч.9 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
З наведеного вище слідує, що платник податків на вимогу контролюючого органу повинен надати у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. При цьому, такі документи подаються у якості копій, засвідчених в належному виді. Витребування же оригіналів первинних документів (за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством) прямо заборонене ПК України та Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
В даному випадку, з матеріалів справи слідує, що листом відповідача № 14212/602-32-07-01-14 від 28.06.2022 року у позивача витребувано  у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
На виконання означеного, позивачем поштовим зв`язком надіслано до контролюючого органу належним чином засвідчені копії всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Разом з тим, в акті перевірки від 26.07.2022 року № 4271/02-32-07-03/33561148 зазначено що позивач не надав до перевірки оригіанли документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки та зазначає цей факт, як порушення позивачем приписів чинного законодавства України, що в свою чергу стало підставою для прийняття оскаржуваних рішень у цій справі. 
Водночас як вже зазначалося раніше, витребування оригіналів документів передбачена лише у виняткових випадках.
В даному випадку у відповідача були відсутні законні підстави для витребування у позивача саме оригіналів первинних документів, в той час як останнім правомірно на вимогу контролюючого органу надано засвідчені копії оригіналів документів. 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що застосування контролюючим органом до ТОВ «Саноіл-Трейдінг» за не надання до перевірки документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки штрафу в сумі 1020 грн. є помилковим, оскільки такі документі надані,  а тому податкове повідомлення-рішення від 22.08.2022 року форми ПС № 0052390703  підлягає скасуванню.
Доводи відповідача про те, що 14.07.2022 року ним на електронний кабінет платника податків позивача направлено запит про надання документів №15128/6/02-32-07- 01 від 14.07.2022 року, в якому, зокрема, відповідач попередив позивача про наслідки ненадання до перевірки зазначених у запиті документів є помилковими, оскільки документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті. Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем. У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику). При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом п`ятим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.
З матеріалів справи слідує, що 14.07.2022 року о 13 годині 53 хвилині у електронний кабінет платника податків позивача (https://cabinet.tax.eov.ua/) надійшло два листа від відповідача, по факту за змістом надіслано один і той самий лист, а саме: лист-вимогу з вихідним номером 02-32-07-01-14, реєстраційним номером 15125/6/02- 32-07-01-14 від 14.07.2022 року. У зазначеному листі-вимозі відповідач вимагав у позивача в термін до 15.07.2022 року провести інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, що знаходяться у залишку. Жодних інших листів чи документів від відповідача 14.07.2022 року до електронного кабінету платника податків позивача не надходило. 
З огляду на наведене,  контролюючим органом не доведено сам факт направлення платнику податків листа-вимоги від 14.07.2022 року щодо подання документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки.
Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з пунктом 200.2 статті 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, відповідно до вимог статті 77 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
Разом з тим, не дослідження контролюючим органом первинних документів, що стосуються фінансово-господарської діяльності позивача за перевіряємий період вказує на те, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем норм податкового законодавства зроблені без належної оцінки та дослідження необхідних документів, що, як наслідок, вказує на передчасність викладених в акті перевірки висновків про порушення позивачем норм податкового зобов`язання та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Вказану правову позицію було сформульовано Верховним Судом у постанові від 18.10.2018 року по справі №826/13419/17.
Так, висновки контролюючого органу про завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2 (20.2.1) Декларації) за січень 2022р. на суму 31 418 920 грн., завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2 (20.2.1) Декларації) за січень 2022р. на суму 511 463 грн. та заниження суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) (ряд.21 Декларації) за січень 2022 року на суму 511 463 грн., завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 11 130 461 грн. (р.21 Декларації "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду") за січень 2022р. ґрунтуються без всебічного дослідження первинних документів, які є в наявності у позивача, а отже такі висновки  є передчасними та  хибними.
За таких обставин рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 22.08.2022 року №0052350703, № 0052360703, №0052370703 є протиправними та підялагють скасуванню. 
При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що  суд в даному випадку не може взяти на себе повноваження контролюючого органу та надати оцінку первинним документам позивача, які не досліджувалися ДПС, оскільки це буде втручання у дискреційні повноваження відповідача.
За приписами частини 1    статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України    підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,  322,  327,  329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   Головного управління ДПС у Вінницькій області  на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2022 року  в адміністративній справі №280/5243/22 – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.12.2022 року  в адміністративній справі №280/5243/22  – залишити без змін. 
Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 03.05.2023 року, в повному обсязі постанова складена відповідно до ст. 243 КАС України.
Постанова набирає законної сили з    дати прийняття   та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва