ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року	Львів	Справа № 260/1930/22 пров. № А/857/18749/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді :                                                  Кухтея Р.В.,
суддів :                                                                      Обрізка І.М., Шевчук С.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року (ухвалене головуючим-суддею Дору Ю.Ю. в порядку письмового провадження у м. Ужгороді) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Закарпатська будівельна компанія” до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
                                                    в с т а н о в и в :
У червні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Закарпатська будівельна компанія” (далі – ТзОВ “ЗБК”, Товариство, позивач) звернулося в суд із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі - ГУ ДПС, контролюючий орган, відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - ДПС України, відповідач-2), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі – ПН/РК) в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН, Реєстр) №3749473/43220610 від 02.02.2022 ГУ ДПС, як відокремленого підрозділу ДПС України (код ЄДРПОУ - 44106694), зобов`язати ДПС України зареєструвати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №9 від 24.01.2022 та стягнути з ДПС України та ГУ ДПС, як відокремленого підрозділу ДПС України, за рахунок бюджетних асигнувань таких суб`єктів владних повноважень, всю суму понесених Товариством судових витрат.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.07.2022, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2022 позовні вимоги були задоволені повністю. 
19.07.2022 представником ТзОВ “ЗБК” було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому він просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.
Додатковим рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 заяву було задоволено частково. Присуджено солідарно за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС та ДПС України на користь ТзОВ “ЗБК” понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні заяви представника Товариства відмовити повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що заявлена сума витрат є значно завищеною та неспівмірною щодо виконаних адвокатом робіт. Вважає, що позивач належним чином не обґрунтував суму компенсації витрат на професійну правничу допомогу. Також звертає увагу на участь адвоката Ільницького М.П. при розгляді одинадцяти аналогічних справ, предметом яких було оскарження рішень ГУ ДПС щодо відмови у реєстрації розрахунків коригування TзOB “ЗБК”.
Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а додаткове рішення змінити в частині суми стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступного
Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції враховуючи заперечення відповідача щодо вартості заявлених до відшкодування витрат, дійшов висновку, що такі не відповідають критерію розумності їх розміру у співвідношенні до складності справи, а тому не можуть бути визнані судом обґрунтованими у розмірі, зазначеному позивачем, а відтак підлягають зменшенню до 5000,00 грн.
Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.7 ст.139 КАС України).
Частиною шостою статті 139 КАС України визначено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п.1 ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статей 1, 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною шостою статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.7 ст.134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі “Двойних проти України” (п.80), від 10.12.2009 у справі “Гімайдуліна і інших проти України” (п.34-36), від 23.01.2014 у справі “East/West Alliance Limited” проти України”, від 26.02.2015 у справі “Баришевський проти України” (п.95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі “Лавентс проти Латвії” зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З матеріалів справи видно, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді справи представником позивача надано акт надання правової (правничої) допомоги від 04.07.2022, відповідно до якого Адвокатським бюро “Адвоката Ільницького” ТзОВ “ЗБК” були надані наступні послуги з правової допомоги, а саме : складання процесуальних та інших документів правового характеру, а також представництво інтересів клієнта в суді за адміністративним позовом, який розглядається в Закарпатському окружному адміністративному суді по справі №260/1930/22 (4 год) вартістю 2000,00 грн за 1 год, а всього 8000,00 грн.
Разом з тим, на думку колегії суддів, розрахунок правничої допомоги дещо завищений у співвідношенні до складності справи та обсягу наданих позивачу послуг.
При цьому, обсяг робіт та час, витрачений на підготовку позову та опрацювання документів, є явно неспівмірними зі складністю виконаних адвокатом робіт.
Більше того, колегія суддів враховує, що розгляд справи проводився у письмовому провадженні.
Таким чином, з урахуванням предмету спору, враховуючи заперечення відповідача щодо суми заявлених судових витрат, участю адвоката Ільницького М.П. при розгляді одинадцяти аналогічних справ, предметом яких було оскарження рішень ГУ ДПС щодо відмови у реєстрації розрахунків коригування TзOB “ЗБК”, розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів дійшла висновку, що стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягають понесені позивачем судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції слід змінити в частині розміру витрат на правову допомогу.
Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,
                                               п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області задовольнити частково.
Додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року по справі №260/1930/22 змінити в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та викласти абзац перший резолютивної частини додаткового рішення в наступній редакції :
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - ВП44106694) та Державної податкової служби України (пл. Львівська, буд. 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ - 43005393) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Закарпатська будівельна компанія” (пл. Б.Хмельницького, буд. 2 А, кв.6, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 43220610) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	С. М. Шевчук