ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1279/23 Справа № 175/3557/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бровченко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 червня 2023 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу захисника Добрині Ярослава Олексійовича на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2023 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
       
       за участю: 
       особи, яка притягається до 
       адміністративної відповідальності                          ОСОБА_1 
       захисника                                                Добрині Я. О.

ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з постановою суду першої інстанції, 09.11.2022 року о 15.14 годині по АДРЕСА_2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «CHERRY TIGGO» реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці), але в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився на вимогу поліцейського від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
       В поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження посилається на те, що ОСОБА_1 не був повідомленим про час і дату судового засідання в суді першої інстанції, повістка йому не направлялась, а про існування оскарженої постанови дізнався лише 05 травня 2023 року, коли отримав її копію, у зв`язку з чим вважає, що строк апеляційного пропущений з поважних причин і просить його поновити.
       В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на істотні порушення вимог процесуального закону під час фіксування правопорушення та порядку проведення огляду водії на стан сп`яніння. Вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а зауважив, що хоче його пройти за участю його захисника в чому йому було відмовлено, чим порушили його право на захист. Також вказує, що працівники поліції не вручили йому копію протоколу, тому обвинувачення йому фактично не було висунуте. Вказує, що рапорт поліцейського та протокол не можуть бути достатніми доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Також працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом. 
       Позиції учасників апеляційного процесу.
       В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі просили її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. 
Мотиви апеляційного суду.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після її закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про час і дату судового засідання в суді першої інстанції, копію оскарженої постанови отримав 05 травня 2023 року, що підтверджується поштовим конвертом та відомостями з сайту Укрпошти, Враховуючи вищевикладене, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України щодо забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Щодо доводів апеляційної скарги по суті.
       Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, які зводяться до процесуальних порушень інструкції про оформлення поліцейськими матеріалів та порядку проведення огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд, доходить наступних висновків. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан наркотичного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи. 
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи і з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції. Так, вина повністю доведена підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 069506 від 09.11.2022 року, рапортом інспектора УПП Буша Д. (без дати), згідно якого ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відеозаписом з бодікамер №№ 472666 , 470506 (на CD-диску).
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. (п. 2.5 Правил дорожнього руху).
За частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративно-караним є діяння, яке полягає, зокрема у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан наркотичного сп`яніння.
Стосовно доводів апеляційної скарги про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає наступне. 
Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» (Далі - Порядок), зазначено, що огляд проводиться: 
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 
лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
За правилами пункту 12 Розділу ІІ, пунктів 7, 8 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1 452/735 від 09 листопада 2015 року (Далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Таким чином, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, тому огляд на місці зупинки транспортного засобу водія з ознаками наркотичного сп`яніння не проводиться. 
На файлі відеозапису зафіксовано, що після виявлення відповідних ознак наркотичного сп`яніння працівники поліції неодноразово пропонували останньому проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на що останній спочатку погоджувався, потім вимагав пройти такий огляд на місці зупинки транспортного, а в подальшому залишив місце складення протоколу, у зв`язку з чим був попереджений, що це буде розцінено як відмова від проходження огляду та що йому заборонено подальше керування транспортним засобом.
Відеозаписом не підтверджено твердження ОСОБА_1 , що він погоджувався пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я, а тільки просив дочекатись його адвоката, який би сів за кермо його автомобіля, щоб не залишати дружину з дитиною на трасі. 
В той же час, на відеозаписі видно, що дружина ОСОБА_1 за його вказівкою здійснювала відеофіксацію на власний телефон, проте такий відеозапис в підтвердження своїх доводів суду не надав.
Стосовно посилання в апеляційній скарзі про невручення ОСОБА_1 копії протоколу, суд апеляційної інстанції зауважує, що цей факт є результатом його власної поведінки, який самостійно залишив місце складення протоколу і на запитання поліцейського чи буде він отримувати його копію, просто розвернувся і пішов, тому не має підстав стверджувати, що працівники поліції порушили його права. 
В подальшому ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, в тому числі і з протоколом про адміністративне правопорушення, звернувся за правовою допомогою та реалізував свої процесуальні права в суді апеляційної інстанції, в тому числі і дав показання з приводу "пред`явленого йому обвинувачення".
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення..., що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. 
Усупереч доводів апеляційної скарги відеозаписом зафіксовано, що поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці, а саме працівники поліції зупинили автомобіль під його керуванням за перевищення швидкості руху, проте останній почав поводити себе зухвало, підвищував голос на співробітників поліції, не реагував на зауваження, не відповідав на запитання поліцейських, не сприймав відповіді на свої запитання та задав одні й ті самі запитання поліцейським численну кількість раз, що працівниками поліції було розцінено як ознаку наркотичного сп`яніння і запропоновано пройти медичний огляд.
Крім того, згідно з рапорту поліцейського та протоколу про адміністративне правопорушення інспектором поліції встановлено й іншу ознаку наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло.
Як слушно зауважував ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції (зафіксовано відеозаписом), що вони не є лікарями і не можуть встановлювати чи перебуває водій у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим працівники поліції ОСОБА_1 і пропонували проїхати до закладу охорони здоров`я. При цьому, інспектор поліції посилався на положення Інструкції і роз`яснював ОСОБА_1 порядок проведення такого огляду, а саме, що працівники поліції наділені повноваженнями встановлювати ознаки сп`яніння, які передбачені Інструкцією, на що останній, керуючись власним розумінням і тлумаченням положень чинного законодавства та телефонними консультаціями якоїсь особи, заперечував і не погоджувався з таким порядком і діями інспектора поліції. 
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відтак, встановлення наявності ознак сп`яніння є виключною компетенцією поліцейського після зупинки транспортного засобу та спілкування з водієм, який наділяється такими повноваженнями, зокрема і вказаною Інструкцією, а спростувати такі дії водій може у встановленому законом порядку, тому ставити під сумнів правильність підозри працівника поліції щодо наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу наразі немає підстав. 
Під час дослідження матеріалів справи, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції, які мали б наслідок закриття провадження у справі.
Стосовно доводів захисту про не відсторонення працівниками поліції ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, суд апеляційної інстанції наголошує, що відеозаписом зафіксовано, як інспектор поліції повідомив ОСОБА_1 , що подальше керування транспортним засобом йому заборонено. Разом з тим, дійсно в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, окрім відомостей з рапорту поліцейського, про застосування працівниками поліції такого заходу та передачу транспортного засобу під керування іншому водієві, що свідчить про неналежне виконання ними приписів ст. 266 КУпАП в цій частині, проте такий недолік в оформленні матеріалів справи не спростовує наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння і його відмови від проходження медичного огляду на підтвердження або спростування такого стану.
Отже, при розгляді справи порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника Добрині Ярослава Олексійовича задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу захисника Добрині Ярослава Олексійовича залишити без задоволення. 
Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2023 року стосовно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                О. П. Піскун