УХВАЛА

23 травня 2023 року 
м. Київ
справа №520/6697/2020
адміністративне провадження № Зв/990/14/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів -Кашпур О.В., Радишевської О.Р., 
розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури, Кадрової комісії №2 з атестації прокурорів регіональних прокуратур, за участю третьої особи - Офісу Генерального прокурора, про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
У С Т А Н О В И В:
І. Короткий зміст позовних вимог
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Харківської обласної прокуратури і Кадрової комісії №2 з атестації прокурорів регіональних прокуратур, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії №2 від 02 квітня 2020 року № 63 про неуспішне проходження атестації прокурором відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Прокуратури Харківської області від 30 квітня 2020 року №847к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організаційно - методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області та з органів прокуратури Харківської області;
- поновити ОСОБА_1 в Харківській обласній прокуратурі на посаді, рівнозначній (рівноцінній) посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області, з 05 травня 2020 року;
- стягнути з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 травня 2020 року по день постановлення рішення.
ІІ. Короткий зміст судових рішень
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення від 02 квітня 2020 року №63 кадрової комісії №2 про неуспішне проходження атестації прокурором відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ Прокуратури Харківської області від 30 квітня 2020 року №847к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області та з органів прокуратури Харківської області. Поновлено ОСОБА_1 в Харківській обласній прокуратурі на посаді, рівнозначній (рівноцінній) посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області, з 05 травня 2020 року. Стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 травня 2020 року по 18 березня 2021 року. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Харківської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 420 гривень 40 коп. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора судовий збір у розмірі  420 гривень 40 коп. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2021 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року скасовано в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Харківської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 по 420,40 гривень з кожного.  Абзаци четвертий, п?ятий резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року змінено шляхом викладення їх в такій редакції: "Поновити ОСОБА_1 в прокуратурі Харківської області на посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Харківської області, з 06 травня 2020 року. Стягнути з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 225 063 (двісті двадцять п`ять тисяч шістдесят три гривень) 20 коп. з 06 травня 2020 року по 18 березня 2021 року."
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 03 серпня 2022 року скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду ухвалене 18 березня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2021 року. Ухвалено у справі нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.
ІІІ. Провадження за виключними обставинами
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 03 серпня 2022 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України. Заявник просить скасувати це судове рішення та задовольнити його позов.
На обґрунтування поданої заяви позивач посилається на Рішення Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року №1-р(II)/2023 у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 6 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" (щодо гарантій незалежності прокурора), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 6 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року №113-IX, відповідно до якого з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру".
Ухвалою від 03 квітня 2023 року Верховний Суд відкрив провадження за заявою           ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 03 серпня 2022 року в цій справі.
У поясненні на заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами Офіс Генерального прокурора просить відмовити в її задоволенні та залишити в силі постанову Верховного Суду від 03 серпня 2022 року.
За доводами третьої особи, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце після його ухвалення, тому воно не може мати вплив на остаточне рішення Верховного Суду в цій справі.
ІV. Висновки Верховного Суду
Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставами для перегляду судових  рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Приписами частини шостої статті 361 КАС України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Відповідно до частини першої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення                суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.
Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (частина друга статті 365 КАС України).
Зважаючи на підстави звернення ОСОБА_1 із заявою про перегляд постанови Верховного Суду від 03 серпня 2022 року за виключними обставинами, Суд звертає увагу на те, що питання про перегляд за виключними обставинами судових рішень, які набрали законної сили, у зв`язку із встановленою Конституційним Судом України неконституційністю (конституційністю) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, вже було предметом розгляду Верховного Суду. 
Зокрема, об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду розглядала зазначене питання в аспекті того, які судові рішення можуть переглядатися за виключними обставинами із указаної нормативної підстави. Так, у постанові від 19 лютого 2021 року у справі №808/1628/18 об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в цьому зв`язку висловила позицію, згідно із якою судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог не передбачає можливості його примусового виконання й тому не може вважатися "не виконаним" у розумінні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, а значить не може переглядатися за виключними обставинами з указаної нормативної підстави. У цій постанові також значиться, що рішення Конституційного Суду України не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, адже на час виникнення спірних правовідносин і на час прийняття рішення суду першої інстанції положення відповідної норми були чинними та підлягали застосуванню.
Аналогічна позиція щодо застосування приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підтримана об`єднаною палатою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в ухвалах від 21 грудня 2022 року в справі №140/2217/19 та від 22 грудня 2022 року в справі №805/1312/16-а.
Такий же підхід Верховний Суд застосував і під час розгляду заяв про перегляд за виключними обставинами судових рішень у справі №600/1450/20-а (ухвала від 13 квітня 2023 року), у справі №200/5229/20-а (ухвала від 27 квітня 2023 року) та у справі №420/1255/21 (ухвала від 03 травня 2023 року).
Дещо схожий підхід до перегляду судових рішень за виключними обставинами з мотивів встановленої Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, раніше висловила також Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 18 листопада 2020 року в справі №4819/49/19. З уваги на текстуальний виклад пункту 1 частини третьої статті 459 Кримінального процесуального кодексу України (в якому немає застереження "якщо рішення суду ще не виконане") - на підставі якого у справі №4819/49/19 і розглядалося питання про можливість перегляду остаточного судового рішення за виключними обставинами - в цій постанові акцентується на тому, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням.
Таким чином, дотримуючись окресленої правової позиції Верховного Суду щодо перегляду судових рішень, які набрали законної сили, з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, Суд у цій справі виходить із того, що постанова Верховного Суду від 03 серпня 2022 року, щодо перегляду якої за виключними обставинами звернувся        ОСОБА_1 , є судовим рішенням, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, відповідно це судове рішення не підлягає примусову виконанню, тому - у значенні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України - не може переглядатися за виключними обставинами. 
Із наведених мотивів необхідно також зауважити, що пункт 6 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року №113-IX, який визнаний неконституційним Рішенням Конституційного Суду України від 01 березня 2023 року №1-р(II)/2023, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, що, своєю чергою, має значення для вирішення наступних справ та не може бути підставою для перегляду (зміни) правової позиції суду в спорі, щодо якого постановлене остаточне судове рішення.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.
Згідно з частиною першою статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтями 359, 361, 368, 369 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі №520/6697/2020.
Постанову Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі №520/6697/2020 залишити в силі.
Ухвала набирає законної сили з дати її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                       С.А. Уханенко
Судді:                                                                                           О.В. Кашпур
                                                                                          О.Р. Радишевська