Ухвала 
12 червня 2023 року
місто Київ
справа № 501/2064/21
провадження № 61-5787ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 грудня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Слаєва Раїса Каримівна, про визнання недійсним договору застави майнових прав,
ВСТАНОВИВ:
03 квітня 2023 року ОСОБА_1  із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційного скаргою на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 грудня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року, просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху для сплати судового збору, наведення інших причин пропущення строку на подання касаційної скарги та надання доказів на підтвердження зазначеної обставини, а також подання уточненої касаційної скарги та її копії відповідно до кількості учасників справи із зазначенням обґрунтованих підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Верховний Суд, залишаючи без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 , констатував, зокрема, що підстави касаційного оскарження, що визначені пунктами 1, 4 частини третьої статті 411 Ц ПК України, наведено заявницею формально без жодного обґрунтування, тобто заявницею не зазначено, які саме зібрані у справі докази не досліджено судами попередніх інстанцій та на підставі яких недопустимих доказів суди встановили обставини, що мають суттєве значення.
У травні 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із заявою про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додала докази сплати судового збору за подання касаційної скарги, а також додала докази на підтвердження тієї обставини, що вона 03 березня 2023 року та 17 березня 2023 року зверталася до Одеського апеляційного суду із заявами про видачу копії зазначеного судового рішення.
Верховний Суд зазначає, що наведені заявницею обставини не підтверджують невиконання апеляційним судом положень статті 272 ЦПК України щодо направлення їй копії оскаржуваної постанови, з урахуванням тієї обставини, що до касаційної скарги додано завірені керівником апарату Іллічівського міського суду Одеської області копії рішень судів першої та апеляційної інстанції. Водночас всупереч пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України ОСОБА_1 не зазначила дати отримання копії простанови суду апеляційної інстанції, що оскаржується.
Також, заявницею не виконано законну вимогу Суду щодо подання уточненої касаційної скарги із зазначенням обґрунтованих підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій. Усуваючи недоліки касаційної скарги ОСОБА_1 не висловила своєї правової позиції щодо підстав касаційного оскарження судових рішень з урахуванням зауважень, визначених раніше Верховним Судом.
Отже, станом на 12 червня 2023 року заявниця вказані в ухвалі Верховного Суду від 27 квітня 2023 року недоліки повністю не усунула. 
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню заявниці.
Керуючись статтями 185, 389, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 грудня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року вважати неподаною та повернути заявниці.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                            В. В. Яремко