Ухвала
 
15 травня 2023 року
м. Київ
 
справа № 359/5357/20
провадження № 61-10589ск22 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 28 вересня                       2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору позики неукладеним та недійсним,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна  ОСОБА_6 , подана представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду                              від 28 вересня 2022 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена                                  до Верховного Суду 10 березня 2023 року.
Ухвалою Верховного Суду від 24 березня 2023 року касаційну скаргу залишено                       без руху та встановлено заявникові строк для усунення її недоліків, зокрема, надання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження разом                             із відповідними доказами.
У квітні 2023 року на виконання вказаної ухвали заявник надіслав до Верховного Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що вимоги ухвали Верховного Суду від 09 січня 2023 року не виконані вчасно                           з технічних причин, випадково не додано до конверту вже сформовану уточнену касаційну скаргу, що призвело до повернення касаційної скарги, поданої в грудні 2022 року. 
Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Враховуючи, що заявником не наведено поважних причин пропуску строку                           на касаційне оскарження судового рішення, касаційна скарга вважається неподаною та підлягає поверненню.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції                                     про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру,                          а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України                           у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для                                            її повернення. 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником  ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року                          у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору позики неукладеним                            та недійсним вважати неподаною та повернути заявнику. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                      Є. В. Петров