Ухвала
Іменем України 
21 червня 2023 року
м. Київ
справа № 1-1/2004
провадження № 51- 4377 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 23 березня 2023 року,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2022 року заяву засудженого вироком апеляційного суду Полтавської області від 07 грудня 2004 року ОСОБА_4 за пунктами «а», «и», «і» ст. 93 КК України (1960 року), ч. 4 ст. 189 КК України (2001 року), ч. 2 ст.123 КК України (1960 року) до довічного позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що є його особистою власністю, повернуто заявнику з усіма доданим до неї матеріалами.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23 березня 2023 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалуЗаводського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2022 року - без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання про перевірку зазначених  судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті. 
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. 
Відповідно до положень ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
У прохальній частині касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 23 березня 2023 року, проте не зазначає вимоги щодо подальшого руху кримінального провадження. 
Вимоги до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.
Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Враховуючи викладене, засудженому ОСОБА_4 слід зазначити вимогу щодо оскаржуваних судових рішень, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК України.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що  касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 23 березня 2023 року залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
Уразі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                   ОСОБА_3