Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/235/23 Головуючий у суді І інстанції: Куценко О.В.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач у суді ІІ інстанції: Бондарчук Р.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2023 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду                                         Бондарчук Р.А., 
за участю: 
особи, яка притягається до відповідальності -                                  ОСОБА_1 ,
представника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Гуцул М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 квітня 2022 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.,
       Також, цією постановою закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПта накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно постанови суду  ОСОБА_1 , 06.01.2022 року о 08 год. 04 хв., керував транспортним засобом Renault Megane, н/з НОМЕР_2 по автодорозі Т12-05 2км Кропивницький – Нова Прага на виїзді з прилеглої території ТОВ «Екоцентр» ОСОБА_1 рухався по другорядній дорозі, не виконав вимогу дорожнього знаку та не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого «Шевроле Лачетті» н/з НОМЕР_3 , з`їхав у кювет, чим отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Чим порушено вимоги п.8.4, п. 12.1 Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №057853 від 06.01.2022 року, ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди не повідомив підрозділ Національної поліції про пригоду, та до прибуття поліцейських місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п.4.15 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що він повернув з прилеглої території на право, та їхав по головній дорозі його обігнав невідомий автомобіль. В подальшому, він бачив даний автомобіль в кюветі, зупинився та спитав чи потрібна допомога, однак, йому грубо відповіли і він поїхав у своїх справах. Вважає, що волій автомобіля «Шевроле Лачетті» д/з НОМЕР_3 не впорався з керуванням, оскільки їхав з перевищенням швидкості.
Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову судді суду першої інстанції – без змін, з таких підстав.

Оскільки в матеріалах справи не має відомостей про отримання апелянтом копії оскаржуваного рішення, у зв`яжу з браком фінансування на відправку поштової кореспонденції, прихожу до висновку про необхідність поновити строк на апеляційне оскарження. 

В суді апеляційної інстанції  ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, зазначив, що того дня виїжджав з підприємства, яким він керує, до міста. Враховуючи місцевість, оглядовість дороги була погана, оскільки виїзд з прилеглої території знаходиться на невеликій відстані від повороту дороги Т12-05. Подивившись по сторонам, впевнившись, що ніхто не рухається по дорозі, почав рух. 
Коли він повернув з прилеглої території на право, та їхав по головній дорозі вже тривалий час та проїхав близько 700 метрів від повороту, його обігнав невідомий автомобіль, який їхав на великій швидкості порушуючи правила дорожнього руху. 
В подальшому, він бачив даний автомобіль в кюветі, зупинився та спитав чи потрібна допомога, однак, йому грубо відповіли і він поїхав у своїх справах. Вважає, що волій автомобіля «Шевроле Лачетті» д/з НОМЕР_3 не впорався з керуванням, оскільки їхав з перевищенням швидкості.
Доповнив, що працівником поліції неправильно зазначено номерний знак автомобіля, яким він керував, оскільки йому належить автомобіль «Renault Megane», н/з НОМЕР_2 .

Згідно  ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.
Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне  правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.  При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані   встановлюються   протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки,   відеозапису   чи   засобів   фото -   і   кінозйомки, відеозапису,   які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху. 

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд приходить до наступних висновків. 

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №057848 від 06.01.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 , 06.01.2022 року о 08 год. 04 хв., керував транспортним засобом Renault Megane, д/з НОМЕР_2 по автодорозі Т12-05 2км Кропивницький – Нова Прага на виїзді з прилеглої території ТОВ «Екоцентр» ОСОБА_1 рухався по другорядній дорозі, не виконав вимогу дорожнього знаку та не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого «Шевроле Лачетті» д/з НОМЕР_3 , з`їхав у кювет, чим отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Чим порушено вимоги п.8.4, п. 12.1 Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
За змістом п. 12.1. Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
П. 8.4 Правил дорожнього руху встановлено групу дорожніх знаків. 
Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Із схеми місця ДТП доданого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ДТП сталося внаслідок з`їзду транспортного засобу «Шевроле Лачетті» д/з НОМЕР_3 , у кювет на відстані 137 метрів від повороту. 

Також, в матеріалах справи наявні фотографії з місця ДТП, з якого разом із схемою місця ДТП можна зробити висновок про те, що перед виїздом транспортного засобу Renault Megane, д/з НОМЕР_2 на автодорогу Т12-05 встановлено знак пріоритету № 2.1. Дати дорогу.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення він рухався на автомобілі чого «Шевроле Лачетті» д/з НОМЕР_3 , по автодорозі Т12-05 в напрямку м. Кропивницький. На перехресті раптово виїхав транспортний засіб чорний Renault Megane в унивірсалі, який не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. Внаслідок чого, він з метою уникнення зіткнення виїхав на смугу зустрічного руху. Однак оскільки була ожеледиця його занесло і він з`їхав у кювет. 
Також, в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , який був пасажиром транспортного засобу Шевроле Лачетті» д/з НОМЕР_3 , на надав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_2 .

Згідно з письмових пояснень ОСОБА_1 пояснив, що 06.01.2022 о 08 год. 00 хв. він виїхав з території ТОВ «Європейський центр поводження з відходами». Він виконав вимоги знаку 2.1, впевнився у відсутності перешкоди з лівої та правої сторони, виїхав на смугу та почав рух. 
Через деякий час він побачив в дзеркалі заднього виду, як до нього приближається транспортний засіб на великій швидкості та який згодом почав заносити на ліву обочину. Під`їхавши до вказаного транспортного засобу, людина дала сигнал, що допомога не потрібна. 

Також в матеріалах справи наявне відео з камер спостереження, з якого вбачається, як після виїзду транспортного засобу Renault Megane, д/з НОМЕР_4 з другорядної дороги на головну водій «Шевроле Лачетті» д/з НОМЕР_3 відразу здійснює виїзд на суму зустрічного руху, з метою уникнути зіткнення. В той же час, водій транспортного засобу Renault Megane, д/з НОМЕР_5 під час виконання маневру повороту мав можливість зупини транспортний засіб, для того, щоб не створювати перешкоду в руху транспортного засобу Renault Megane, д/з НОМЕР_5 . 

Отже, апеляційний суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 водій транспортного засобу Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_4  виїжджаючи на перехрестя з другорядної дороги на головну по автодорозі Т12-05 2км Кропивницький – Нова Прага на виїзді з прилеглої території ТОВ «Екоцентр» ОСОБА_1 не виконав вимогу дорожнього знаку та не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого «Шевроле Лачетті» д/з НОМЕР_3 , з метою уникнення зіткнення, з`їхав у кювет, чим отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
За таких підстав, дії ОСОБА_1 , які виявилися в порушенні п.8.4, п. 12.1, п. 16.11 ПДР - знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з обставинами ДТП, в результаті чого транспортний засіб «Шевроле Лачетті» д/з НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження. 
Оцінивши  зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП доведена повністю. 

Що стосується доводів про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та відсутність в діях його вини, необхідно зазначити наступне. 
Пункт 16.11 Правил дорожнього руху визначає, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Відповідно п. 8.4. «б» дорожні знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги, зокрема, дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», який був встановлений по ходу руху ОСОБА_1 , зобов`язує водія дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а дорожній знак 2.3 «Головна дорога», який встановлений на смузі руху ОСОБА_1 надає право першочергового проїзду нерегульованих перехресть.
Крім того, відповідно до п.п. 12.1,12.2,12.3,12.4 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Також згідно п.п. б), д) п.2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Виходячи з вимог п. 1.4, 1.5 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Відповідно до п.1.10 ПДР:
- безпечна швидкість — швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах;
- видимість у напрямку руху — максимальна відстань, на якій з місця водія можна чітко розпізнати межі елементів дороги та розміщення учасників руху, що дає змогу водієві орієнтуватися під час керування транспортним засобом, зокрема для вибору безпечної швидкості та здійснення безпечного маневру;
- головна дорога — дорога з покриттям відносно ґрунтової та або , що позначається знаками 1.22, 1.23.1, 1.23.2, 1.23.3, 1.23.4, 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної;
- дати дорогу — вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість;
- дорожні умови — сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан;
- дорожня обстановка — сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;
- маневрування (маневр) — початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом;
- небезпека для руху — зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку;
- обмежена оглядовість — видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об`єктами, а також транспортними засобами;
- оглядовість — об`єктивна можливість бачити дорожню обстановку з місця водія;
- перевага — право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху;
- перешкода для руху — нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу;
Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
У випадках, коли передбачені статтею 124 КУпАП суспільно-шкідливі наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому, треба мати на увазі, що за певних умов виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.
Як вбачається з матеріалів справи, водій ОСОБА_1 , раптово виїжджаючи з другорядної на головну дорогу, не достатньо пересвідчився у відсутності на ній інших транспортних засобів, в тому числі, тих, які могли з`явитися з місць обмеженої для неї оглядовості ( за потреби не скористався допомогою інших осіб), не надав переваги у русі автомобілю, що рухався по головній дорозі. що є небезпекою для подальшого руху, тобто не в повній мірі врахувала наявну дорожню обстановку, відтак з необережності допустив порушення вимог пунктів 16.11, 8.4 «б» Правил дорожнього руху, що вочевидь перебувало у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Підстав констатувати порушення Правил дорожнього руху України в діях іншого водія, у суду не вбачається, оскільки відповідні авто-технічні дослідження на цей предмет не проводились, щодо ОСОБА_2 відповідний протокол про адміністративне правопорушення не складався, перевищення ним допустимої швидкості руху не встановлено.

З огляду на викладе, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляції захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та відсутність в діях його вини, як такі, що надані з метою уникнення від адміністративної відповідальності. 
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення, на підставі ст. 36 КУпАП, в межах санкції ст. 124 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії  ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.
Проте, враховуючи, що в мотивувальній частині постанові не правильно вказано номерний знак транспортного засобу, яким керував  ОСОБА_1 (що підтверджується матеріалами справи а.с. 17) – слід змінити мотивувальну частину постанови, вказавши правильний номерний знак транспортного засобу. 
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову змінити. 

З огляду на викладене апеляційну скаргу  ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції необхідно - змінити. 

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -
П О С Т А Н О В И В: 

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 квітня 2022 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 квітня 2022 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП – змінити, зазначивши в мотивувальній частині постанови правильний номерний знак транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а саме транспортним засобом «Renault Megane», н/з НОМЕР_2 . 

В решті постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 квітня 2022 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького
апеляційного суду                                              Р.А. Бондарчук