ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2410/23 Справа № 207/1077/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т.П. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
Головуючого - судді Халаджи О. В.
суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В., 
секретар Піменова М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додаткової відповідальністю «Науково-виробнича фірма» «Спецремтехнологія», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з орендної плати, неустойки, 3% річних та інфляційних нарахувань (втрат) (суддя першої інстанції Івченко Т.П.)

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпропдзержинськ з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма» «Спецремтехнологія» треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з орендної плати, неустойки, 3% річних та інфляційних нарахувань (втрат).
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 листопада 2022 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додаткової відповідальністю «Науково-виробнича фірма» «Спецремтехнологія» треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з орендної плати, неустойки, 3% річних та інфляційних нарахувань (втрат) закрито.
Із вказаною ухвалою суду не погодився ОСОБА_1 , та подав апеляційну скаргу, вважає, що вона була постановлена при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, у якій не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, у якій існує невідповідність висновків суду, порушено норми матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів скарги вказує на те, що в єдиному державному реєстрі відсутній запис про припинення ТДВ «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», не є таким, що припинилося.
Вказує що на даний час відновлено статус та реєстрацію ТОВ ТДВ «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», із яким позивачем було укладено договору оренди нежилого об`єкту № 0305 від 27.12.2016 року та оренди нежилого об`єкту № 22/04 від 27.12.2016 року по яким просить стягнути заборгованість.
ОСОБА_1 просив ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 листопада 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу. в якому вона вказує, що були наявні підстави для залучення ТОВ «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», як належного відповідача, а не заміни на нього первісного належного на момент подання позову відповідача.
ОСОБА_3 просила ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
У судовому засіданні представники сторін на своїх вимогах, викладених в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, наполягали.
Інші учасники до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи;
3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З матеріалів справи вбачається, що 21 серпня 2019 року рішенням Господарського суду Дніпропетровської області п. 6 і. 8 резолютивної частини ухвалено: 
«П. 6 - Визнати недійсним рішення № 2/1 учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія»  від 28.11.2018 року, яким було вирішено припинити Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» шляхом його перетворення на Товариство з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», встановити учаснику додаткову (субсидіарну) відповідальність по зобов`язаннях Товариства, призначити ліквідатора, затвердити порядок та строки для заявлення вимог кредиторів ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія», провести повну ревізію матеріальних цінностей ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія», подати заяву до державного реєстратора про припинення ТОВ «НВФ «Спецремтехнологія».
«П. 8 - Визнати недійсним рішення № 1-29/19 засновника Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» від 29.01.2019 року, яким було вирішено створити Товариство з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» шляхом перетворення Товариства з обмеженою відповідальністю, визначити місцезнаходження ТДВ «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», сформувати статутний капітал ТДВ «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», затвердити та підписати Статут ТДВ «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», а також призначити Директора ТДВ «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія»…»
16 січня 2020 року Постановою Центрального апеляційного господарського суду, Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2019 року, у справі №904/562/19 в частині визнання недійсним передавальний акт на 29.01.2019 року, затверджений Рішенням №29/1 учасника ТОВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" від 29.01.2019 року та рішенням № 1-29/19 Засновника ТДВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" від 29.01.2019 року – скасовано. Провадження у справі в цій частині закрито. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2019р. у справі №904/562/19 в іншій частині залишено без змін. Постанова набрала законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду. Повний текст постанови складено 24 січня 2020 року.
21 липня 2020 року Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в межах справи № 904/562/19, Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" залишено без задоволення. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2020 у справі № 904/562/19 залишено без змін. Постанова набрала законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Таким чином, станом на 29 грудня 2020 року, рішення № 2/1 учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія»  від 28.11.2018 року, яким було вирішено припинити Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» шляхом його перетворення на Товариство з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», та рішення № 1-29/19 засновника Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» від 29.01.2019 року, яким було вирішено створити Товариство з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» шляхом перетворення Товариства з обмеженою відповідальністю, визначити місцезнаходження ТДВ «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», сформувати статутний капітал ТДВ «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», затвердити та підписати Статут ТДВ «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», а також призначити Директора ТДВ «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія»…», є недійсними.
Також, станом на 21 жовтня 2022 року сформовано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з код ЄДРПОУ юридичної особи – 34827433 (т. 3 а.с. 152), згідно до якого реєстраційні дії на підставі судових рішень Господарського суду Дніпропетровської області та Верховного суду (справа № 904/121/21) та Третього апеляційного суду (справа 160/11373/20, справа 160/8456/21), в тому числі і рішення про створення Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», з підставі визнання судовими рішеннями їх недійсності, скасовано, та відповідні реєстраційні записи внесені до зазначеного реєстру.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» не є правонаступником Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», а тому фактично підтвердили підстави для застосування п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з пунктами 2, 10 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом: визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Так, закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.
Відповідно до статті 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.
Згідно до ч. 2 ст. 53 ЦПК України, - якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Згідно з частиною четвертою статті 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Відповідно до статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Юридична особа вважається ліквідованою з моменту внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», тобто запису про припинення юридичної особи.
Згідно з пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Правило статті 255 ЦПК України є імперативним. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.
Норми процесуального права не передбачають права заявляти позов до ліквідованої юридичної особи, а також повноважень суду для відкриття та розгляду справи за таким позовом, тому позивач не міг мати законних очікувань з приводу розгляду та вирішення справи за такої обставини щодо ліквідованого відповідача.
Відповідний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц, провадження № 61-33766сво18 та 15 липня 2020 року у справі № 367/8609/16, провадження №61-23731св18.
Отже, на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому разі провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що на момент подачі позову відповідач ТДВ Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», здійснювало свою діяльність.
Також з матеріалів справи вбачається, що 27.12.2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», було укладено договори № 0305 та № 22/04 про оренду нежилого приміщення.
Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,, рішення про створення ТДВ Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» скасовано, відповідні записи внесені до реєстру, а діяльність ТОВ Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» відновлена.
Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, не звернув уваги на те, що в даній справі предметом позовних вимог є стягнення заборгованості з орендної плати, стягнення неустойки, 3 %річних та інфляційних нарахувань (втрат), за договором оренди нежитлового приміщення, який було укладено безпосередньо з ТОВ Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», та який не перебуває на даний час у стані припинення, що було підставою для залучення даного Товариства як належного відповідача.
Проте, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про закриття провадження у справі, що перешкоджає подальшому розгляду позовної заяви ОСОБА_1 .
Отже, виходячи з наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував наведені обставини, з огляду на що зробив передчасний про закриття провадження в справі, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та доступу до правосуддя.
Колегія суддів вважає, що зазначені порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України.
Керуючись ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 листопада 2022 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення.

Судді:                                                                        О.В. Халаджи
                                                                               О.Д. Канурна
Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 20 квітня 2023 року.

Головуючий-суддя                                                         О. В. Халаджи