УХВАЛА
10 квітня 2023 року 
м. Київ
справа №640/17351/19
адміністративне провадження № К/9901/23099/20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,
суддів - Жука А. В., Мартинюк Н. М.,
перевіривши заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі №   640/17351/19 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення,   
УСТАНОВИВ:
Постановою Верховного Суду від 20.04.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2020 і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 скасовано, а справу направлено до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду. У задоволені клопотання ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали на адресу Офісу Генерального прокурора стосовно суддів відмовлено.
03.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 (К/9901/23099/20).
Ухвалою Верховного Суду від 12.07.2022 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 (К/9901/23099/20), з огляду на те, що вона є чіткою за змістом, зрозумілою та не припускає кілька варіантів тлумачення, роз`яснення не потребує.
23.12.2022 ОСОБА_1 повторно звернувся до Верховного суду із заявою про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 (К/9901/23099/20).
Ухвалою Верховного Суду від 04.04.2023 визнано зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяви від 23.12.2022 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі №    640/17351/19 (К/9901/23099/20) та зазначену заяву повернуто.
03.04.2023 до Верховного Суду від позивача надійшла заява від 02.04.2023 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 (К/9901/23099/20).
Разом з тим, 03.04.2023 до Верховного Суду від позивача надійшла заява (повторна) від 02.04.2023 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 (К/9901/23099/20).
В цих заявах позивач просить роз`яснити постанову Верховного Суду від 20.04.2021 у справі №   640/17351/19 (К/9901/23099/20) в частині такого: як слід розуміти твердження, що суд першої інстанції не надав позивачу можливості повторно повідомити про причини поважності пропуску строку  на звернення до суду; про яку повторність повідомлення позивача про причини поважності пропуску строку звернення до суду, йдеться в постанові; про яку первинну заяву позивача про поновлення строку, та про які причини поважності пропущеного строку, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку, йдеться в постанові? 
05.04.2023 до Верховного Суду від позивача надійшла заява (нагадування) від 04.04.2023 про розгляд заяв від 23.12.2022 та від 02.04.2023 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 (К/9901/23099/20).
Крім того, 05.04.2023 до Верховного Суду від позивача надійшли заяви від 04.04.2023 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 (К/9901/23099/20) в частині твердження про те, що позивач нібито звертався до місцевого суду із клопотанням про поновлення строку звернення до суду та заява (доповнення) про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 (К/9901/23099/20) в частині твердження про те, що позивач нібито звертався до місцевого суду із клопотанням про поновлення строку звернення до суду.
В цих заявах позивач також просить роз`яснити постанову Верховного Суду від 20.04.2021 у справі №   640/17351/19 (К/9901/23099/20) в частині такого: як слід розуміти твердження, що суд першої інстанції не надав позивачу можливості повторно повідомити про причини поважності пропуску строку  на звернення до суду; про яку повторність повідомлення позивача про причини поважності пропуску строку звернення до суду, йдеться в постанові; про яку первинну заяву позивача про поновлення строку, та про які причини поважності пропущеного строку, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку, йдеться в постанові?   
Питання роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 (К/9901/23099/20) вже вирішувалося касаційним судом, про що постановлено ухвалу від 12.07.2022 та про що достеменно відомо позивачу. Таке неоднократне звернення з відповідною заявою свідчить про незгоду позивача з судовим рішенням, проте механізм, визначений статтею 254 КАС України, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення.
У постанові Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 (К/9901/23099/20) колегією суддів надано оцінку оскаржуваним у касаційному порядку ухвалі Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.04.2020 та постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020, з урахуванням обставин справи та вчинених позивачем процесуальних дій. Постанова Верховного Суду від 20.04.2021 є чіткою та зрозумілою, яка не припускає кілька варіантів тлумачення, у зв`язку з чим не було знайдено підстав для задоволення заяви позивача про роз`яснення судового рішення.
Питання, на які ОСОБА_1 хоче отримати роз`яснення у порядку статті 254 КАС України, поставлені ним у такому аспекті, що вимагають від суду додаткового обґрунтування вже прийнятого рішення, а це діючим законодавством не передбачено і є неприпустимим.
Крім цього, колегія суддів Верховного Суду зауважує, що роз`яснюються лише ті рішення, які підлягають виконанню.
Вказаний правовий висновок викладено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 234/17657/17.
Проте Верховний Суд, приймаючи постанову від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 (К/9901/23099/20), нового рішення не приймав, а скасував рішення судів попередніх інстанцій та справу направив до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Також варто зауважити про те, що справа № 640/17351/19 після направлення її до суду першої інстанції для продовження розгляду вже розглянута судами першої та апеляційної інстанцій. Окрім того, зазначена справа переглянута судом касаційної інстанції. Так, постановою Верховного Суду від 06.10.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2021 залишено без змін.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з пунктами 1, 2, 9 частини третьої статті 2 КАС України верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є одними з основних принципів адміністративного судочинства.
Пунктом 1 частини п`ятої статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.
Положенням частини першої статті 45 КАС України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (пункт 1 частини другої статті 45 КАС України).
За змістом частини другої статті 45 КАС України перелік дій, що суперечать завданню адміністративного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.
Головною метою принципу неприпустимості зловживання процесуальними правами є гарантування добросовісного використання учасниками справи своїх процесуальних прав, тобто з метою, для якої ці права надані, та у спосіб, визначений процесуальним законодавством, а також добросовісного виконання обов`язків, визначених законом або судом. Противагою добросовісності є зловживання процесуальними правами, яке має різні форми прояву та у кожному конкретному випадку потребує надання оцінки судом. Зловживанням процесуальними правами можуть бути визнані дії або бездіяльність учасника справи, які характеризуються ознакою видимої юридичної правомірності, однак використовуються з метою, що є протилежною або не відповідає тій, яку має переслідувати реалізація відповідного процесуального права або виконання обов`язку, визначеного законом або судом; сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій (бездіяльності), які складають зміст наданого процесуальним законодавством права (покладеного обов`язку), недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права або умисне використання процесуального права у спосіб, який суперечить завданню адміністративного судочинства, з метою обмеження можливості реалізації прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду або підриву довіри до судової гілки влади.
Як вбачається зі змісту заяв ОСОБА_1 від 02.04.2023 та від 04.04.2023, наведені в них мотиви ґрунтуються виключно на його припущеннях та оціночних судженнях, а тому є безпідставними та свідчать про зловживання наданими законом процесуальними правами.
Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 45 КАС України).
Подані позивачем заяви від 02.04.2023 та від 04.04.2023 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 (К/9901/23099/20), є безпідставними та свідчать про зловживання наданими законом процесуальними правами.
Частиною третьою статті 45 КАС України передбачено, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. 
Ураховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення заяв  позивача від 02.04.2023 та від 04.04.2023 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 (К/9901/23099/20).
Керуючись статтями 2, 44, 45, 248, 327, 256 КАС України, Верховний Суд, 
УХВАЛИВ:
Визнати зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 заяв від 02.04.2023 та від 04.04.2023 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі №   640/17351/19 (К/9901/23099/20).
Заяви ОСОБА_1 від 02.04.2023 та від 04.04.2023 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 (К/9901/23099/20) повернути.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко
А.В. Жук ,
Н.М. Мартинюк
Судді Верховного Суду