Ухвала       
 
11 квітня 2023 року
м. Київ
 
справа № 207/163/21
провадження № 61-4930ск23 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду          від 02 березня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
03 квітня 2023 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2023 року у цій справі. 
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки як на підставу скасування судових рішень заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме - суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»; пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України - суд не дослідив зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. 
 
Разом із цим, посилання заявника на неврахування апеляційним судом висновку, викладеного в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня              1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», не заслуговують на увагу, оскільки висновок, на який посилається скаржник, не є висновком Верховного Суду у розумінні статті 263 ЦПК України щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
Для усунення вказаного недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, заявнику необхідно надати до суду нову редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (и) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Крім того, заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги, а саме - чітко зазначити, які саме судові рішення ним оскаржуються з датою їх постановлення.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області                                  від 17 листопада 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду          від 02 березня 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                          А. Ю. Зайцев