КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
                                    
Апеляційне провадження                                            
№ 22-ц/824/216/2023                                                                         
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року                                                                        місто Київ
                                                                                               справа № 756/14107/20
                               
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   головуючого судді: Борисової О.В.
                       суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.
                       
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2022 року, повний текст рішення складено 10 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Андрейчука Т.В. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Затишна Оселя» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив:
стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 8402,63 грн. та штраф у розмірі 5000 грн.
В обґрунтування вимог посилався на те, що 06 червня 2016  року були проведені збори співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами яких складено протокол №1 від 06 червня 2016 року, відповідно до якого співвласниками цього будинку було визначено ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» управителем  багатоквартирного будинку, затверджено умови укладення з управителем договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, обрано уповноважених осіб на укладення від імені співвласників будинку договору з ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.
Вказував, що 25 липня 2017 року між ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» та уповноваженими співвласниками багатоквартирного будинку укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, яким визначено, зокрема тарифи на послуги та строк їх оплати.
Зазначав, що згідно акту прийняття-передачі житлового будинку від 31 липня 2017 року будинок за адресою:  АДРЕСА_1 , передано в управління ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя».
Посилався на те, що відповідач  ОСОБА_2   є власником квартири АДРЕСА_2 . 
Вказував, що уперіод з серпня 2017 року по жовтень 2020року відповідач неналежним чином виконував обов`язкищодо оплати комунальних послуг за договором, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 8402,63 грн. 
Зазначав, що сплата штрафу у розмірі 5000 грн.при наявній заборгованості понад 5000 грн. передбачено п.7.4 договору. 
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2022 року позов ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у сумі 8402,63 грн., штраф за неналежне виконання зобов`язань у сумі 1000 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнутоз ОСОБА_1 на користь ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» судовий збір у сумі 2102 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач           ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог посилався на те, що матеріали справ не містять належних доказів щодо проведення зборів та голосування на них, оскільки надано лише протокол в частині, що містить «прийняті рішення» та з наданих документів не вбачається прийняття рішення про укладення договору зборами співвласників, оскільки документи подано фрагментарно.
Вказував, що наведене свідчить про необгрунтованість висновку суду першої інстанції щодо факту укладення договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 від 25 липня 2017 року, а відповідно про наявність у позивача відповідного права за захистом якого він звернувся до суду.
Вважає, що тариф у розмірі 6,56 грн. за 1 кв.м є незаконним та, відповідно, неможливо його застосовувати при вирішенні спору.
Вказував, що незважаючи на подання ним відповідної заяви, судом першої інстанції не застосовано наслідки пропуску строку позовної давності.
09 березня 2023 року від позивача ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя»до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній посилався на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, просив рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.
У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується листом КП  КМР «КМ БТІ» від 20 липня 2021 року №062/14-9105 (И-2021).
06 червня 2016 року було проведено збори співвласників багатоквартирного будинку за адресою:  АДРЕСА_1 , на яких ухвалено рішення, оформлене протоколом №1 про визначення управителем згаданого будинку ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя»; обрання уповноважених осіб співвласників під час укладання з управителем договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком; визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком.
25 липня 2017 року співвласниками багатоквартирного будинку за адресою:  АДРЕСА_1 , уповноваженими на укладення договору з управителем рішенням зборів співвласників від 06 червня 2016 року, укладено з ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.
Відповідно до п.1.1 вказаного договору управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю зазначену послугу, згідно з вимогами законодавства України та умовами цього договору.
Згідно з п.3.1 договору ціна послуги становить 4,83 грн. на місяць за 1 кв.м; при сплаті до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим надається знижка і ціна послуги в наступному місяці становить 4,68 грн. на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку, яке перебуває у власності або користуванні кожного із співвласників.
Пунктом 3.2 договору визначено, що плата за послугу нараховується управителем та вноситься на його банківський рахунок кожним співвласником щомісяця, не пізніше 30-го числа місяця, що настає за розрахунковим.
У п.3.3 договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 25 липня 2017 року передбачено, що у разі істотних змін протягом строку дії договору обсягу окремих складових витрат з причин, які не залежать від управителя, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, а також змін, які є обґрунтованими та підлягають виконанню сторонами, у зв`язку з прийняттям Законів або інших нормативно-правових актів органами державної влади, місцевого самоврядування, управитель звертається до співвласників з пропозицією проведення коригування ціни послуги та/або зменшення обсягу послуги, що надається (зміна вимог до якості послуги, зменшення переліку складових послуги тощо). Співвласники приймають рішення про проведення коригування ціни послуги та/або зменшення обсягу послуги, що надається (зміна вимог до якості послуги, зменшення переліку складових послуги тощо) не пізніше ніж через 30 днів з дня отримання відповідної пропозиції. Якщо протягом вказаного строку управитель не отримав заперечень від співвласників більш ніж 50 % площі квартир (приміщень) усіх співвласників багатоквартирного будинку щодо пропозиції проведення корегування ціни послуги та/або зменшення обсягу послуги, вказана пропозиція вважається узгодженою сторонами та є обов`язковою для управителя та співвласників. Про результат прийняття/відхилення пропозиції управителя щодо проведення коригування ціни послуги та/або зменшення обсягу послуги, що надається, останній інформує співвласників шляхом розміщення інформації на звороті платіжного документа.
Даний договір був укладений на один рік, однак його умовами передбачено, що якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим на наступний однорічний період (п.8).
Згідно акту прийняття-передачі житлового будинку від 31 липня 2017 року будинок за адресою: АДРЕСА_1 , передано в управління ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя».
Стороною позивача надані докази на підтвердження повідомлення про зміну ціни на послугу ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» з 01 жовтня 2018 року в розмірі 6,33 грн. за кв.м при сплаті до 20 числа місяця і 6,56 грн. за кв.м при сплаті після 20 числа місяця, а саме: повідомлення для співвласників квартир та нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , акт про розміщення оголошення про зміну тарифів, квитанцію про сплату послуг на ім`я відповідача за вересень 2018 року.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя», у відповідача за період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2020 року виникла заборгованість за надання послуги з управління будинком у розмірі 8402,63 грн.
Також у зазначеному розрахунку вказано, що за період з серпня 2017 року по 39 вересня 2018 року нарахування вартості послуг відбувалося за 86,50 кв.м за тарифом 4,83 грн. за кв.м, а з жовтня 2018 року по 30 вересня 2020 року за тарифом 6,56 грн. за кв.м.
Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року №417-VIII управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об'єднань співвласників багатоквартирного будинку).
За приписами ч.ч.1, 2 ст.10 вказаного Закону співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком.
Згідно з ч.1 ст.11 зазначеного Закону управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.
Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, зокрема, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Матеріали справи не містять доказів про визнання рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , оформлених протоколом №1 від 06 червня 2016 року недійсним.
Таким чином, безпідставними є твердження відповідача про необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо факту укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 25 липня 2017 року, а відповідно, про наявність в позивача права на звернення до суду з позовом.
При цьому, відповідачемне було надано ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження своїх доводів та на спростування доказів наданих стороною позивача.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
У частині першій статті 322 ЦК України визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1)  житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:
утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;
купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;
поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Згідно з ч.1 ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом першої інстанції було вірно встановлено, що позивач ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» фактично надавав послуги, що визначені умовами договору  від 25 липня 2017 року, укладеного між ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» та уповноваженими співвласниками багатоквартирного будинку, які відповідач отримував і користувався  ними.
Доказів того, що ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» не надавало послуг з управління багатоквартирним будинком, у якій проживає відповідач або надає такі послуги у меншому обсязі, відповідач суду не надав. Не містять таких доказів і матеріали справи.
А відтак, встановивши, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, які надає позивач по справі, однак відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання щодо оплати наданих йому послуг відповідно до затверджених в установленому порядку тарифів, які є чинними, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов  правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за надання послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01 серпня 2017 року по 30 вересня 2020 року у розмірі 8402,63 грн.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для застосування при розрахунку суми заборгованості тарифу 6.56 грн. за 1 кв.м., колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.
Частинами 1-3 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.
Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.
Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.
Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає:
витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем;
винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.
Відповідно до умов пункту 3.3 договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 25 липня 2017 року з 01 жовтня 2018 року було змінено тарифи: 6,33 грн. за кв.м при сплаті до 20 числа; 6,56 грн. за кв.м при сплаті після 20-го числа. Пропозиція щодо зміни тарифів, відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» була направлена співвласникам для погодження і після погодження зміни вартості послуги з управління зі співвласниками було встановлено нову вартість такої послуги
На підтвердження зазначеного позивачем до позовної заяви долучено належним чином завірені повідомлення про зміну тарифів та акт про розміщення оголошення про зміну тарифів.
Отже, тариф було змінено відповідно до положень ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та договору.
Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просив стягнути з відповідача також штраф у розмірі 5000 грн.
Згідно з п.7.4 договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 25 липня 2017 року у разі заборгованості співвласника за послугу у розмірі 5000 грн. і більше такий співвласник сплачує управителеві штраф у розмірі 5000 грн.
Зважаючи на розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати за послугу з управління багатоквартирним будинком, враховуючи те, що неустойка повинна бути засобом розумного стимулювання боржника виконувати взяте на себе зобов`язання, а не перетворюватись на непомірний тягар для нього, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зменшити розмір штрафу, який підлягає стягненню з відповідача до 1000 грн.
Доводи апеляційної скарги про те, що незважаючи на подання відповідачем відповідної заяви, судом першої інстанції не застосовано наслідки пропуску строку позовної давності, колегія суддів відхиляє, оскільки судом першої інстанції з посиланням на положення норм ЦК України, зокрема, статей 257, 261, 264, 267 та висновки Верховного Суду викладені у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №638/11589/15-ц, від 28 лютого 2018 року у справі №2/554/536/2016, від 21 жовтня 2019 року у справі №756/10344/14-ц, від 21 листопада 2019 року у справі №464/5927/15 обґрунтовано встановлено, що підстав для застосування строків позовної давності у суду немає, оскільки, як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачем періодично сплачувалася заборгованість за житлово-комунальні послуги, що свідчить про його намагання сплатити заборгованість та про переривання строку позовної давності. 
Доводи апеляційної скарги про те,  що  рішення суду  є незаконним, оскільки судом не доведено обставин, що мають значення для справи, колегія суддів вважає  безпідставними, оскільки суд повно та об`єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив  надані докази та дав їм правильну правову оцінку.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону. 
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та залишення без змін рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
 
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2022 року - залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
  
Головуючий:
 
Судді: